Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
MEJSERNE.
361
Norge og Sverrig er den truffen enkelte Gange. Pirolen opholder sig i Skove og bygger
sin kunstige Rede i Træernes Kroner; den hænger frit ned fra en tynd Grenkløft, til
hvilken den er fastgjort med Spindelvæv, Larvespind o. 1., som er slynget nogle Gange
om Grenen og fastklæbet med Fuglens sejge Spyt. Den ligner en dyb Pung, omhygge-
ligt og solidt sammenflettet af Phntetrævler og Græsstraa. Hannen synger ualmindelig
smukt, med mange rene Fløjtetoner.
Endnu har vi tilbage af Sangernes Gruppe at omtale Mejserne, der omfatter et An-
tal smaa, kortnæbbede, ret broget klædte,
kortvingede, til Dels langhalede Fugle, som
selv om Vinteren for største Delen lever
af Insekter og Pupper. De er Standfugle,
der dog uden for Yngletiden strejfer meget
om, til Dels forenede til store Skarer. Liv
er der i dem alle, altid er de paa Færde,
flagrende om i Skoven eller klatrende i
Trækronerne, ivrigt beskæftigede med de-
res Søgen efter Insekter under livlig Kvid-
ren. De udmærker sig ved at lægge mange,
indtil 15 Æg, ligesom nogle Arter ogsaa
udruger 2 Kuld om Aaret.
Den hos os almindeligste Art er Mus-
vitten, n. Kjødmejsen (Partis major), en
nydelig lille Fugl med grønlig Over- og
gul Underside. Den bebor største Delen
af den palæarktiske Region og er talrigt til
Stede i hele Norden. I enhver af vore Sko-
ve og i større Haver kan man iagttage den,
medens den muntert passer sine mange
Forretninger, om Sommeren paa Jagt efter
Insekter, om Vinteren ogsaa efter Bær og
Frø. Kød og Flæsk hakker den i, hvor den
finder det ophængt i det frie, og unge
Fugle overfalder den for at æde Hjernen
ud af dem. Sin Rede bygger den i hule
Træer eller i Mejsekasser.
Blaamej sen (P. coeruleus) er mindre end Musvitten og kendelig paa de blaa Vinger
og Hale. Europa paa Rusland nær og Lilleasien er dens Hjem; i Norge og Sverrig er den
uden for de nordligste Dele almindelig ligesom i Danmark.
Lasur-Mejsen (P. cyanens) ei en af Europas skønneste Fugle, men sjælden uden
for Rusland og Sibirien. I Sverrig og Danmark ér den iagttaget enkelte Gange. Sump-
mejsen (P. palustris) og nordisk Mejse (P. borealis), der ligner hinanden meget, er
almindelige i Skandinavien. Kun den første træffes ynglende i Danmark. Lapmejsen
(P. cinctus), en lignende Art, yngler i Lapland og derfra mod Øst ind i Sibirien. Den
strejfer Syd paa om Vinteren, men er dog aldrig truffen hos os.
Vor Klodes Dyr.
44