Universets Undere
1. Bind
Forfatter: J.O BØVING-PETERSEN
År: 1914
Forlag: GYLDENDALSKE BOGHANDEL NORDISK FORLAG
Sted: KØBENHAVN OG KRISTIANIA
Sider: 522
UDK: 5 (02)
Populær Fremstilling efter det engelske Ori-
ginalværk ved J. O. BØVING-PETERSEN. Med
mange Illustrationer og farvetrykte Tavler
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
280
UNIVERSETS UNDERE
Flokkene saa tætte, at de kunde sammenlignes med Bi- og Myggesværme. Naar de
efter Morgenturen vendte tilbage for at hænge sig til Hvile i deres Yndlingstræer
— det hellige Figentræ og Banyantræet — larmede de som en Flok Aber, bed
hinanden og reves og sloges om de mest skyggefulde Grene, der i Løbet af kort
Tid blev afbladede af deres Kløer. For de sidst ankomne er der næppe en fredelig
Plads at faa før efter timelang Søgen og Kamp.
Heller ikke medens Flyvehundene om Natten er ude paa Plyndringstogter, lader
de, saa selskabeligt de end er anlagte, deres Sidekammerat i Fred, men søger ved
Bid og Krads at frarøve den hver lækker Frugt, den faar fat i, indtil den endelig
finder sig en afsides Gren, hvor den i Ro og Mag kan nyde den.
Maaltidet indtages i en efter vore Begreber meget ubekvem Stilling, nemlig med
Hovedet nedad, medens Dyret med den ene Fod og Haand holder fast paa Frug-
ten og ved de to andre klamrer sig til Grenen. Ja selv naar en Flyvehund vil drikke,
hænger den sig efter Sigende paa en ludende Gren, tæt over Vandskorpen, og laber
i denne Stilling Vandet med sin Tunge. Naar den sover, svøber den Vingerne om
sig som en Kappe og hænger da Dagen lang ubevægelig som en Lækkerbidsken.
De almindelige indiske Flyvehundes Legeme er ca. 30 Centimeter langt, og Vinge-
fanget kan spænde over mere end en Meter. Flugten, der nærmest minder om Kra-
gens, maa ofte strække sig over mange Kilometer, thi de store Flokke kan jo hur-
tigt gøre det af med den nærmeste Omegns Frugthaver. Undertiden synes de lige-
frem at foretage lange Vandringer i Lighed med Træk- og Strejffuglenes. Baade ved
Kalkutta og Rangun har man set saadanne Tog af Flyvehunde i Tusindvis, hvis
lange Rækker Aften efter Aften stedse fløj i samme Retning, indtil Horizonten skjulte
dem — alle aabenbart søgende mod et fælles, fjernt Maal. Med en for Pattedyr saa
enestaaende Udbredelsesevne er det da intet Under, at Flyvehundenes Slægt findes
spredt over den gamle Verdens varme Egne lige fra Afrika — hvor den dog, mær-
kelig nok, ikke forekommer paa selve Fastlandet — til de smaa Australøer langt
ude i Stillehavet.
Størst blandt Flyvehundenes Slægt — og blandt alle Flagermus — er den malayi-
ske Kalong, hvis Legeme er 40 Centimeter langt, og hvis Vinger spænder halvanden
Meter og derover. Den lever i Bagindien og paa de ostindiske Øer og anses af Ma-
layerne for en Delikatesse, naar den serveres kogt med rigelig Tilsætning af Kryd-
derier. Wallace har prøvet denne mærkelige Ret og fandt den meget velsmagende,
nærmest mindende om Harekød. For Malayerne er det en let Sag at skaffe sig
deres Livret: Naar Træerne midt paa Dagen i den stærke Solhede og det blæn-
dende Lys skygger over hængende Kalong’er i Hundredvis, behøver de blot at
slaa dem ned med lange Bambusstænger for at gribe de fortumlede, solblinde eller
af Slaget bedøvede Dyr. Hele Kurvfulde kan de da bringe hjem til Køkkengryderne.
„VOKSLYS-TRÆET“
DET mærkeligt udseende Træ, hosstaaende Fotografi viser os, har hjemme i
Mellemamerika. Paa Tangen ved Panama, og særlig i Floden Chagres’ Dal, er
der Skove, som næsten udelukkende bestaar af disse »Vokslys-Træer«, — saaledes
kaldte efter deres Frugters Form og Farve. Dr. Seemann fortæller, at en Vandring
gennem en saadan Skov er som at gaa gennem et gammeldags Lysestøberis Lager,
thi baade Stammerne og de ældre Grene synes behængte med voksgule Lys fra