Naturvidenskabelige Fragmenter
Forfatter: J. Tyndall, H. v. Helmholtz
År: 1895
Forlag: ANDR. FRED. HØST & SØNS FORLAG
Sted: KJØBENHAVN
Sider: 217
UDK: 5 (04)
OVERSAT AF C. JUUL
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
31
som Skivens Diameter og i en ligesaa stor Afstand
fra den. En Anden beretter dog, at Ringen rørte
Skiven, saa at der ikke var noget Mellemrum. Naar
Skyggen af et Hoved faldt paa det, dækkedes næsten
en Ottendedel af hele Synets Diameter. Regnbue-
Ringen var forneden ikke helt lukket, hvad de til-
skrive den Omstændighed, at Klipperanden kom
imellem. De indse ikke, hvorfor Fænomenet ikke
skulde være synligt om Natten, naar Maanen er
klar og staar i den rette Stilling. De indrømme,
at Synet har forbauset dem meget, men ikke for-
færdet dem. Det forekom dem mere mærkværdigt
end forunderligt; men de erklære, at Fænomenet
ikke kan andet end gøre et stærkt Indtryk.«
Det er beklageligt, at Baker ikke selv fik
»Helgenglorien« at se, og at vi som Følge deraf
ikke have hans egen Beskrivelse af det. Det maa
dog sikkert bero paa en Vildfarelse, at man skulde
kunne blive Hovedet kvit ved at bukke sig. Skyggen
af Hovedet maa altid ligge midt i »Glorien«.
Og hermed vil jeg slutte. Fra den første svage
Ring i det dybe Mørke paa Liisgenalp have vi nu
gradvis fulgt Udviklingen af vort Fænomen og
endt med at forvise Buddhas Glorie fra Underets
"Verden til Laboratoriet. Og dette turde være Vejen
for Løsningen af andre og større Spørgsmaal.
(Den 25de September 1890 iagttog min Ven
Sarasin og jeg selv paa Liisgenalp en meget smuk
hvid Regnbue).