Verdens Udviklingen
Forfatter: Vilhelm Rasmussen
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG
Sted: KØBENHAVN
Sider: 553
UDK: 5
KØBENHAVN
DET NORDISKE FORLAG
ERNST BOJESEN
1903-4
H. H. THIELES BOGTRYKKERI
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
H|] DE ÆLDSTE ORGANISMER AE
niende for, hvor en Organisme forekommer i Nutiden;
og foruden det gensidige Forhold mellem de levende
spiller, som vi har set, ogsaa Forholdet til de døde en
stor Rolle. Nutid og Fortid er paa det nøjeste knyttede
til hinanden. At forklare Nutiden med en Henvisning til
et Skaberord har vist sig ugørligt; og ligesaa umulig er
den Tanke, at Skabelser og Tilintetgørelser har efterfulgt
hinanden Gang paa Gang. Følgelig er der ikke andet for
end at antage, at Nutidens Organismer afstammer fra den
nærmeste Fortids, disse atter fra dens fortidige o. s. v.,
indtil man ender ved de aller ældste levende Væsener. I en
ubrudt Afstamningsfølge har da Planter og Dyr befolket
Jorden fra den første Stund, det levende var bleven til.
At det nu skulde være Kambertidens levende Væsener,
der var de første, er som allerede nævnt Side 136, lidet
sandsynligt; ja det er ganske umuligt, hvis Afstamnings-
læren er rigtig. Det er usandsynligt bl. a. af den Grund,
at det næsten alene er Dyr, hvis Forsteninger er bevarede;
ti Dyr kan ikke leve uden Planter. Men naar Planterne
var almindelige i Kambertiden, og dog Forsteninger af
dem er ukendte, saa kan der jo ogsaa have været mangfol-
dige Dyr foruden dem, af hvilke man kender Forsteninger
bl. a. alle de helt bløde Dyr som Vandmænd o. I., og saa
kan der ogsaa forud for Kambertiden have været et rigt
Dyreliv og Planteliv, som er os ganske ubekendt. Og der-
som Afstamningslæren iøvrig maa opretholdes, maa der
have været endog en stor Rigdom. De Dyr, der er kendt
fra Kambertiden, er nemlig dels meget forskelligartede,
dels alt for indviklede i Legemsbygningen til, at de kan
have været Livets Førstegrøde. De er blot de ældste kendte
Dyr. Forud for sig har de en Hærskare af Forfædre. Hvor-
dan disse har været, kan man naturligvis ikke sige med
nogensomhelst Vished. Et og andet kan dog skønnes.
Men herom senere. Først maa vi se, om der er andre
Kendsgærninger end de fortidige Organismer og de nu-
levendes Udbredelsesforhold, der taler for, at alle Organis-
mer stammer fra en fælles Oprindelse, altsaa udgør et
»blodbeslægtet« Hele.
247