Beretning Om Landsudstillingen I Aarhus 1909
Forfatter: J. BERGSØE
År: 1909
Forlag: TRYKT I STIFTSBOGTRYKKERIET
Sted: AARHUS
Sider: 94
UDK: 91 (489) (064)
VED
J. BERGSØE
POSTINSPEKTØR
LANDSUDSTILLINGENS INTENDANT
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
lernes Historie! Thi nu blev der lagel fal paa
at bringe System i Undervisningen med det Maal
for Øje, al Eleven ikke alene skal arbejde med
Haanden, men ogsaa med Aanden — at udvikle
hans aandelige Evner til sikker og klar Tænk-
ning. Undervisningen paa Skolerne skulde der-
for falde i 2 Dele: en mundtlig Del, ved hvilken
Læreren gennemgaar SlofTel og eksaminerer
deri og en Tegneøvelse, ved hvilken Eleven lø-
ser en Række Opgaver, der slutter sig til det
gennemgaaede Pensum.
Det er naturligt, at dette System lil at be-
gynde med vakle Modsland og vel navnlig blandt
de ældre, for hvem den sirlige Tegning var Nr.
1, Forstaaelsen Nr. 2. Men Professor Andersen
har aldrig tabt sil Maal af Sigte, men kæmpet
derfor med en Udholdenhed, der sikkert ogsaa
vil bringe Sejr over hele Linien.
Nu taler vi ikke mer om »geometrisk Teg-
ning« — thi Faget hedder »Geometri«, og vi
søger at komme bort fra det forfærdelige »ste-
reometriske Tegning« og laler om »Projektions-
lære«.
Denne Skiften mellem mundtlig Undervisning
og Tegneundervisning giver en Friskhed i Ar-
bejdet, som er af den største Betydning. Efter
en lang og trætiende Arbejdsdag stod Eleverne
i et Par Timer lænet over Tegnebrædlet, maaske
med en brændende Gaslampe lige over Hovedet,
og stirrede sig søvnige og trætte paa det hvide
Tegnepapir. Nu lader Læreren maaske midt i
Undervisningstiden Eleverne pakke Tegnesa-
gerne lil Side og saa følger der en rask og livlig
Undervisning med Eksamination ved Væglavlen.
Del bringer Liv og Afveksling og Eleverne glem-
mer ganske deres Træthed.
Men denne Undervisningsform stiller store
Krav til Lærerne. Thi Undervisningen paa de
tekniske Skoler kan ikke ledes efter samme
Principper som paa andre Skoler, hvor der kan
kræves Hjemmearbejde af Eleverne. Hvad den
tekniske Skoles Elev skal lære, skal han have i
Undervisningstiden. Derfor maa Stoffet særligt
lægges tilrette for ham. Ogsaa paa dette Punkt
er Staten traadt hjælpende til ved at henlægge
Kursus for Tegnelæren under Prof. Andersens
Ledelse. Derved er der opnaaet en Ensartethed
i Læreruddannelsen, som er af den største Be-
tydning for Skolerne.
Men Prof. Andersen stopper ikke op ved den
elementære Undervisning. Systemet med mundt-
lig Undervisning skal føres igennem lil Enden.
»Fagtegningen« skal afløses af »Fag-Undervis-
ning«, ved hvilken der ikke alene skal gives
Eleven Færdighed i al kunne tegne, men tillige
Kendskab lil hans Fag. Det er jo dog naturligt,
al Lærlingen lærer noget lil del Materiale at
kende, som han har mellem Hænder fra Mor-
gen lil Aften. Derved vil han kunne faa Svar
paa mangt et »hvorfor«, som han maaske ellers
forgæves vil stille.
Men for en Mængde Haandværksfag er det
ikke nok at have Kendskab lil Materialet for al
kunne vælge det gode og vrage del slette. Der
er en Viden, der er af langt større Betydning —
Evnen lil al kunne skelne mellem smukt og
grimt. Dette kræver en Udvikling af Smagen,
som maaske vanskelig naas paa Skolerne. Men
man kan faa Elevernes Øjne lukket op for mangl
og meget, som de maaske hidtil ikke har set, og
man kan først og fremmest give dem Respekt
for deres Fag — den Respekt, som desværre saa
ofte savnes.
Saaledes som del her er skitseret er Udvik-
lingen foregaaet, hvad den rent faglige Uddan-
nelse angaar. Men der er i de senere Aar be-
gyndt en Bevægelse, der gaar ud paa tillige al
knytte en mere almendannende Undervisning lil
Skolernes Virksomhed — ved gennem Foredrag
at søge Mennesket udviklet. Vi befinder os endnu
paa Forsøgsstadiet, men jeg nærer ikke Tvivl
om, at Forsøgene overall er faldel saaledes ud,
at ogsaa denne Side af Uddannelsen vil blive
el fast Led i Skolernes Undervisning, der natur-
ligvis aldrig maa labe Hovedmaalet — den fag-
lige Uddannelse — af Syne. Der er vel Skep-
tikere, der ryster paa Hovedet og udbryder, al
nu er Skolerne ved at køre løbsk, at nu er de
ude i det blaa — og hvad de ellers kan finde
paa at sige. Vi kan vist lade Skeptikerne beholde
deres Tvivl — jeg tror, Vejen er rigtig og om
andre 20 Aar kan vi tales ved.
Den Udvikling, der her er skitseret, gælder
navnlig Aftenskolerne. Det er naturligt at tage
dem først, fordi de er Grundpillerne i de tek-
niske Skoler. Paa Basis af dem er Dagsskolerne
vokset frem for Elever, der maatte ønske en
videregaaende Uddannelse. Udviklingen inden-
for disse Skoler har ikke været af saa gennem-
gribende Natur som i Aftenskolerne. Naturlig-
vis er der sket Ændringer i Undervisningspla-
nerne, nye Fag er kommet lil og her — ligesom
i Aftenskolerne — har man i de senere Aar søgi
at knytte en mere almendannende Undervisning
lil den rent tekniske.
Hvad endelig Skolernes rent ydre Liv angaar,
da skal det nævnes, at de i vor Sammenslutnin-
gernes Tid ogsaa har deres »Organisation«.