Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
EDERFUGLEN.
195
ligt til med Dun. Saa snart Ungerne er udrugede, fører hun dem ud paa Søen, hvor de
straks føler sig tilpas og svømmer og dykker af Hjertens Lyst. Selv hvor de er opklækkede
paa Klipper en Meter eller flere over Havfladen, styrter de sig dog uden Betænkning ud
over Klippekanten ned i det oprørte Hav, saa snart Moderen viser dem Vejen.
Saadan en Ederfugl med sit Kuld af smaa, brogede, buttede Ællinger er et nydeligt og
morsomt Syn. Hun passer dem med den kærligste Omhu, vejleder dem og viser dem
til Rette paa enhver mulig Maade. De smaa betragter hende som Tilværelsens Midt-
punkt, de holder sig til hende og
lader sig lede og belære af hende
med den største Tillid og Hen-
givenhed. De er utrolig dristige
og behændige i Vandet; som smaa
Dunklumper kastes de om af Bøl-
gerne, baarne let og højt af disse,
medens de dykker og øver sig i
alskens Svømmekunster, som sy-
nes at være deres Liv og Lyst.
Efterhaanden som de bliver større,
gaar Moderen længere og længere
til Havs med dem, og 11 aar de
— forbavsende hurtigt — er ud-
voksede og flyvestærke, slutter
hun sig med hele sit Kuld til an-
dre Familier og til Hannerne, saa
der dannes store Flokke, ofte paa
Hundreder, ja Tusinder af Fugle.
Indtræder stærkere Kulde og
Frost, gaar Rejsen mod Syd. Ikke
saaledes at forstaa, at alle de i Po-
laregnene rugende Ederfugle sø-
ger ned til vore Breddegrader eller
sydligere, tværtimod, hvert enkelt
Kuld eller Flok flytter sig vistnok
kun et forholdsvis kort Stykke.
Der foregaar derved en Forskyd-
Fig. 109. Ederfugl paa Reden.
ning af hele Massen, saaledes at de, der f. Eks. opholder sig Vinteren over hos os, er Be-
standen fra det sydligere Norge. Medens Færingerne maaske søger ned til Storbritanniens
Kyster, søger Islænderne til Færøerne, Sydgrønlænderne til Island, Nordgrønlænderne til
Sydgrønland o. s. v. Kun i meget strenge Vintre drives de til længere Vandringer.
Ederfuglen er af ikke ringe økonomisk Betydning. Grønlænderne ved de danske Ko-
lonier lever til visse Aarstider væsentligst af dem, som de tidligere dræbte med Fugle-
pilen, medens de nu skyder dem med Bøssen. Foraar og Efteraar nedlægges de i stort
Antal, naar de trækker langs Kysterne. Paa Holme og fremspringende Næs i Bostedernes
Omegn lurer Skytterne paa Flokkene, ud af hvilke de ofte henter flere ned med et Skud.
23