Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
FASANEN.
373
Fig. 20Z. Rugende Fasanhøne.
Insekter og Planteføde, men de spredes snart og holder ikke engang sammen til Afrejsens
Tid kommer.
Medens saa mange af vore oprindelige Fuglearter Aar for Aar bliver sjældnere, viser
en enkelt, i de senere Aar indført Hønsefugl, Fasanen (Phasianus colchicus) stærk Ten-
dens til at udbrede sig og faa fast Fod i Landet som vildtlevende. Den hører til en Under-
afdeling af Hønsenes Orden, som væsentligt er knyttet saavel til den palæarktiske som til
den orientalske Del af Østasien. Særlig i Mongoliet, Manshuriet og det nordlige Kina, der
tilsammen danner Wall aces manschuriske Subregion af den palæarktiske Region, er
Fasanfamilien stærkt repræsenteret.
Den hos os indførte Fasan har imidlertid hjemme andetsteds; den danner Familiens
vestligste Udløber og stammer oprindelig fra Egnene omkring det kispiske Hav. Derfra
blev den allerede i den graa Oldtid indført til Lilleasien og Sydeuropa, hvor den hurtigt
forvildede sig. Senere blev den udbredt over store Dele af Frankrig, Østerrig og Sydtysk-
land, hvor den i Aarhundreder
har levet i fuldstændig vild Til-
stand. Da Fasanjagten blev
moderne og højt anset blandt
fyrstelige og adelige Jægers-
mænd, maatte man naturligvis
ogsaa prøve at skaffe Fuglen
Borgerret i nordligere Lande,
for hvis Klima den paa For-
haand ikke skulde synes at
passe. Man oprettede derfor
kostbare »Fasanener« i Nord-
tyskland, England, Danmark
o. s. v., i hvilke man med Møje
og stor Bekostning lod ligge-
gale Høns og Kalkuner udruge Masser af Fasanæg. De fremkomne Kyllinger blev saa
fodrede efter alle Kunstens Regler med fint hakket Grønt, Melorme, haardkogte Æg og
meget andet rart, for ved Efteraarstide at slippes løs i Skovene til behagelig Nedskydning
for de høje Herrer.
Store Summer blev og bliver aarlig sat til paa denne Masseproduktion af Fasaner,
skønt det har vist sig, at disse fortræffeligt kan staa paa egne Ben selv hos os og klare
vore Vintre stolt. Men de formerer sig naturligvis ikke efter den Maalestok, man er vant
til i Fasanenerne. I mange Aar var det bekendte Fasaner! i Kongelunden paa Amager det
eneste vellykkede i Norden, men det er dog nu i alt Fald eet Sted i Sverrig lykkedes at
faa et til at trives, og hos os findes der nu dels mindre Opklækningsanstalter rundt om
paa Godserne, dels forvildede Fasaner i mange af vore Skovegne.
Det kan ikke nægtes, at den anselige, farveprægtige Fugl, hvis Han navnlig pranger
med sin lange spidse Hale og sine smukke, metalglinsende Farver, er en Pryd for Skov
og Park. Den foretrækker mere aabne Landskaber med Sædemarker, Krat og Smaalunde
i passende Blanding for større Skovstrækninger. Skønt den gennem saa mange Slægtled
har været holdt halvt i Fangenskab, er den dog frihedskær og tilbøjelig til Omstrejfen,