Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
378
DE PALÆARKTISKE DYR.
Fig. 204. Jagtfalke.
og lydløs, og den staar, som andre Rovfugle, ofte stille i Luften paa hurtigt bevægede
Vinger for at iagttage et Bytte og som Forberedelse til at slaa ned paa det. Om Foraaret
kan man se den svæve parvis paa Parringsflugt i store Kredse højere og højere op i Luften,
til den kun er at øjne som en mørk Prik.
Hvad Musvaagen nærmest lever af, er omtvistet, nogle siger Mus, Frøer og Græs-
hopper, andre Agerhøns, Fasankyllinger, Harekillinger, spæde Raalam o. 1. Medens der-
for de første vil have den fredet, vil de andre have den udryddet. Det maa indrømmes, at
den gør Skade paa Vildtet, saa hvor man lægger Vægt paa Opdrætning af jagtbare Dyr,
der kan den ikke taales. Men hver den, der helst vil se sit Lands Dyreverden udfolde sig
saa mangesidigt som mulig, vil som vi sige, at det var Synd og Skam, om denne smukke
Fugl skulde forsvinde.
I Højnorden afløses vor almindelige Musvaage af den laa dden benede Vaage eller
Fjældvaagen (Archibiileo lagopus),
hvis Løb er befjerede til Tæerne.
Den er dog ogsaa nogle Gange fun-
den ynglende hos os, medens den
i Almindelighed kun forekommer
her paa Trækket.
Til de egentlige Falke, særlig
kendetegnede ved Overnæbbets
skarpe Tand, hører Jagtfalken
(Falco gyrfalco), en smuk, paa Ryg-
gen brungraa, paa Undersiden lyse-
re graa, sortplettet Fugl med graa,
sortbaandet Hale. En i Grønland
forekommende Varietet (F. candi-
cans) er hvid med smalle sorte Plet-
ter paa Ryg og Vinger. Rimeligvis
er det dog kun de ældre grønland-
ske Falke, der antager denne Farve.
Jagtfalken burde maaske været skil-
dret mellem de arktiske Dyr, thi skønt den forekommer langt uden for de arktiske Strøg,
synes den dog i disse at opnaa sin højeste Udvikling og Skønhed. Den er circumpolar og
yngler foruden i Nordamerika, paa Grønland, Island o. s. v. tillige i Norge, dels langs
Vestkysten, dels paa de indre Fjælde ned til Telemarken samt i Sverrig ned til Jæmtland.
I Danmark ses den ved Vintertid, i Reglen dog kun unge Eksemplarer af Arten.
Jagtfalkens Rede findes paa en stejl Fjældskrænt eller i et Træ. I Højnorden sætter
den helst Bo tæt ved et Fuglebjærg, blandt hvis Beboere den da to Gange daglig uden
Anstrengelse henter sig et Otter, som den slaar ned paa og griber i Flugten. Ved Vinter-
tide bliver den ved at jage Søfugle, hvis der er aabent Vande i Nærheden, eller den søger
til det indre af Landet, hvor den ligesom de der bosatte Artsfæller jager Ryper, Urhøns,
Ungtjurer, Egern, Lemminger o. 1., som det synes ufølsom for den strenge Vinterkulde,
mod hvilken dens tætte, fyldige Fjerklædning yder den et solidt Værn.
Dens i Forhold til Størrelsen, den bliver c. 2/3 Mt. lang, betydelige Kraft og dens over-