Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
FALKENE.
Fig. 206. Duehøg.
dases bort i Toppen af et Træ. Ungerne mader
niende kun i Holland og England af enkelte højadelige, der holder Hævd over Slægts-
traditionerne.
Vandrefalken (F. peregrinus) er betydelig mindre og spin kiere bygget end Jagtfalken,
hvis mørkere Former den ligner en Del i Farve. Kun Australien og de antarktiske Egne
ligger uden for dens Udbredningskreds, der altsaa omfatter næsten hele Kloden. I Skandi-
navien træffes den ynglende hist og her, for Danmarks Vedkommende kun paa Born-
holm. Men paa Trækket fra og til Norden, thi ogsaa den er Trækfugl, ses den ikke sjæl-
dent her. Den er en udmærket Flyver, dristig i sin Færd som Røver, men forsigtig over
for Mennesket. Den jager navnlig
Svømmefugle, som den altid gri-
ber i Flugten, men tager dog ogsaa
Vadere, Duer, Drosler, Stære og
andre mindre Fugle. Rede bygger
Vandrefalken egentlig ikke, men
Æggene lægges paa en Klippeafsats,
en Tue i et Kær, en gammel Krage-
rede eller endog blot i en Tang hob
ved Kysten.
Lærke fa Iken (F subbuieo) er,
skønt kun paa Størrelse med en
Skovdue, en farlig Fjende af alle
mindre Fugle. Den yngler i Eu-
ropa og Nordasien, hvorfra den
om Efteraaret trækker til Indien og
Sydeuropa. I Norge træffes den
kun søndenfjælds, medens den har
ynglet endnu i svensk Lapland. I
Danmark er den temmelig almin-
delig, og dens Rede findes hyppigt
i en høj Gran. Faa Fugle flyver saa
glimrende som Lærkefalken, der
er i Stand til at tage baade Svaler
og Taarnsvaler i Flugten. Sine
Jagtudflugter foretager den For- og
Eftermiddag, medens Middagstimerne
den mest med Insekter.
Dværg falk en (F. asalon) er ikke større end en lille Turteldue, hvorfor den ogsaa i
Reglen maa nøjes med at gøre Smaafngle til Bytte; Insekter tager den kun i Nødsfald.
Den er dog ingenlunde bange for at angribe forholdsvis store Fugle, som Agerhøns,
Terner og Brokfugle. Dens Jagt foregaar ikke som andre Falkes, der slaar ned paa Byttet
oppe fra Luften eller forfølger det, til det falder i deres Kløer. Dværgfalken stryger som
oftest lavt hen over Jorden og griber de Smaafugle, der, forskrækkede over dens Nær-
melse, flyver op lige foran den. Dens Udbredelse er omtrent som Lærkefalkens, dens
Træk ligesaa. I Skandinaviens Bjærgegne er den yderst almindelig, men i Sydsverrig og