Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
DYRENES FARVER.
33
Forlængelse netop berører Grenen og danner ligesom en Bladstilk. Fra denne løber en
mørk, buet Linie fremefter til Forvingens forlængede Spids, lignende et Blads Midtribbe,
og paa begge Sider af denne er der skraa Linier, dannede dels af Vingernes Nervation,
dels af Farveskatteringer, som imitere et Blads sædvanlige Ribbeforgrening. Hovedet og
Følehornene passer nøjagtigt ind mellem de lukkede Forvinger, saa at de ikke bryder
Omridsets Linie, der netop er saa stærkt krummet som Konturerne paa et tørt, vissent
Blad. Ejendommeligt for Farven er dens store Variabilitetssvingninger fra dyb rødbrunt
til oliven eller bleggult; og sjældent er to Individer nøjagtig ens. Dog ligger deres Farver
altid inden for den Skala, visne Blade viser. Endnu mærkværdigere er det, at de blegeste
Vinger, der mest ligner stærkt visnede, hensmuldrende Blade, sædvanlig er bedækkede
med smaa runde Pletter, der saa nøje minder om de smaa, mikroskopiske Svampe (n. Sop),
som findes paa henraadnende Blade, at man i første Øjeblik maa tro Insektet selv angrebet
af saadanne Svampe. Den Evne til at skjule sig, der opnaas ved en saa vidunderlig nøje
Efterligning, kan ikke tænkes højere udviklet; og jeg har paa Sumatra ofte set en Kallima
flyve hen paa en Busk og da med et forsvinde som ved et Trylleslag. Engang lykkedes
det mig at se nøjagtig den Plet, hvor Insektet satte sig; men selv da tabte jeg det af Syne
nogen Tid og opdagede først efter ihærdig Søgen, at det sad lige for Næsen af mig.« —
I særlig høj Grad opfylder da denne Sommerfugl det, som en engelsk Forsker har præ-
ciseret som en Sommerfugls vigtigste Opgave i Livet — foruden at lægge Æg — nemlig:
ikke at blive set!
At Farvelighed med bestemte Genstande ikke blot kan skjule det paagældende Dyr,
men ogsaa kan tjene til at hidlokke dets Bytte fremgaar af enkelte Iagttagelser, hvoraf
navnlig en, gjort af Englænderen Forbes, er shaende. Fra sit Ophold paa Java fortæller
han, hvorledes han engang paa Jagt gennem et Krat efter en stor Sommerfugl blev stop-
pet af en tæt Busk; paa dens Løv saa han da en Sommerfugl af Familien Lycænidæ sidde
paa nogle Fugleekskrementer. »Jeg havde ofte set disse smaa blaa Sommerfugle sidde paa
Jorden netop paa samme Slags Genstand og havde undret mig over, at de sarte, nydelige
Dyr kunde finde Smag i en Kost, der syntes saa lidet egnet for Sommerfugle. Varsomt
men hurtigt nærmede jeg mig for om muligt at faa at se, hvordan det egentlig forholdt
sig her. Sommerfuglen lod mig komme ganske nær, ja lod sig endogsaa tage mellem
mine Fingre. 7 il min Overraskelse blev imidlertid et Stykke af Kroppen siddende til-
bage, formodentlig, antog jeg, klæbet fast til Ekskrementerne. Jeg kiggede nærmere efter,
og til sidst berørte jeg dem, for at se, om de var klæbrige. Da opdagede jeg til min uskrøm-
tede Forbavselse, at jeg havde været Genstand for en fuldstændig Mystifikation, og at det,
jeg antog for Ekskrementer, var en yderst kunstig farvet Edderkop, der ha paa Ryggen
med Benene over Kors og trykkede ind til Kroppen.« Ja ikke nok med, at Edderkoppen
ved sin barve lignede Fugleekskrementer; — der manglede end ikke den flydende Masse,
der var strømmet et Stykke nedl En Del af det tynde Spind, hvormed Dyret holdt sig
fast til Bladet, forestillede denne. Saaledes forstaar denne Edderkop til Fuldkommenhed
at agere Mading for sit Bytte; thi disse og andre Sommerfugle lever virkelig af Fugle-
ekskrementer, hvilket Forbes senere iagttog og ofte fik bekræftet.
En anden levende Fælde — men af betydelig mere æstetisk Virkning I — er en indisk,
vingeløs »Knæler« (Mantis), der saa skuffende ligner en rød Orkidé, at endogsaa en Bo-
taniker engang lod sig narre deraf. Insektets Krop og Lemmer har en saadan Form og
Vor Klodes Dyr.