Universets Undere
1. Bind
Forfatter: J.O BØVING-PETERSEN
År: 1914
Forlag: GYLDENDALSKE BOGHANDEL NORDISK FORLAG
Sted: KØBENHAVN OG KRISTIANIA
Sider: 522
UDK: 5 (02)
Populær Fremstilling efter det engelske Ori-
ginalværk ved J. O. BØVING-PETERSEN. Med
mange Illustrationer og farvetrykte Tavler
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
SPANSK MOS
»SPANSK MOS« (TILLANDSIA USNEOIDES) I EN SYDAMERIKANSK SUMPSKOV
OR man langs en lav og sumpet sydamerikansk Flodbred, hænder det ofte, at
Kanoen driver ind under gamle, ludende Træer, der har et særlig ærværdigt
Udseende, fordi deres løvfattige Grene næsten skjules af sølvgraa, nedhængende
Plantetrævler — Brasilianernes Barba dos velhos, »Oldingeskæg«. Et fortrinligt
malende Navn! I tætte, indtil tre Meter lange Duske hænger dette »Skæg« ned fra
Kronen, svajende for det mindste Vindpust; og er det Aftentide, og der strømmer
hvidt, klart Maanelys ned over en gammel Urskovskæmpe, hvis graa Oldingeskæg
bølger for Nattebrisen, da bliver Navnet endnu mere symbolsk og svarer til den
højtidelige, men uhyggeblandede Stemning, Kronen vækker.
Men hvad er da egent-
lig disse Trævler der
danner en saa fantastisk
Drapering? En Nordbo
vil, naar han ser dem,
straks antage dem for
en Art Skæglav — saa
nøje minder de paa Af-
stand om denne Plante,
med hvis haarfine Løv
vore Naaletræer ofte er
bevoksede paa ganske
lignende Vis. »Oldinge-
skægget« er imidlertid
hverken nogen Lav eller
nogen Mos, — skønt Plan-
ten blandt mange andre
folkelige Betegnelser og-
saa tituleres »Spansk
Mos«. Den staar langt
højere paa Straa i den
botaniske Rangforord-
ning.
Tillandsia usneoides,
som dens videnskabelige
Navn lyder, er i Virke-
224
UNIVERSETS UNDERE
Naar vort Helsidesbillede viser en Svaneøgle hvilende oppe paa Land, er det
en Situation, som maaske neppe var typisk for disse udprægede Vanddyr, om det
end er sandsynligt, at de nu og da har entret et lavt, tangbevokset Skær, der laa
omtrent i Højde med Havfladen, eller at de, ligesom Nutidens Havskildpadder, er
gaaet op paa lave, sandede Strandbredder for at lægge Æg; — efter den almindelige
Antagelse har de nemlig ikke, som Hvaløglerne, været levendefødende.
-------I Kridttiden uddør Svaneøglerne, — men deres Genfærd spøger endnu i
Verdenshavene, hvor de sammen med et andet, senere omtalt Fortidsdyr, Slange-
øglen, dukker op, snart her, snart der, under Fællesnavnet »Den store Søslange«!