Meteorologi
Forfatter: H. Mohn
År: 1903
Forlag: Forlaget af H. Aschehoug & Co. (W. Nygaard)
Sted: Kristiania
Sider: 395
UDK: 551.5
Med 100 figurer og karter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
NEDBØR.
213
Vandflader, og Skyerne faar Navn af Bølge sky er. De høiere
Skyer, fra Cirrus, til Alto-Cumulus, synes mestendels at dannes
ved Blanding. Den pludselige Dannelse og Forsvinding sees oftest
ved Cirro-Cumulus, tildels ved Alto-Cumulus. Cirrusskyernes Dan-
nelsesmaade har man endnu liden Greie paa. Deres Dannelse
synes undertiden at staa i Forbindelse med de Omstændigheder,
som ledsager Nordlys, idet de saakaldte Nordlysskyer, der om
Natten viser Nordlysmerker, om Morgenen, naar det bliver lysere,
kan vise sig som Cirrusskyer.
284. De lavere og tykkere Skyer dannes paa en anden
Maade. Vi har ovenfor (27) seet, at Luften, naar den udvider
sig, uden at der tilføres den Varme, maa afkjøles. En saadan
Udvidelse og Afkjøling finder Sted, naar en Luftmasse stiger til-
veirs og kommer under et mindre 3 ryk. Det er allerede (175)
antydet, at dette kan være Aarsag til Dannelse af Skyer. Er
Luften tør eller ikke mættet med Vanddamp, vil den, naar den
stiger tilveirs uden at optage eller afgive Varme, afkjøle sig
omtrent i Grad for hvert Hundrede Meter, den stiger. Dette er
Tørstadiet. Naar Luft, som indeholder Vanddampe, stiger
tilveirs og bliver koldere, bliver dens Evne til at holde Vand-
dampene i Dampform mindre og mindre. Naar den er afkjølet
til Dugpunktet, er den mættet med Vanddamp. Stiger den videre
tilveirs fortsættes Afkjølingen, og der udskilles — særegne Om-
stændigheder fraregnet — Vand og dannes en Sky. Men Af-
kjølingen gaar nu langsommere, end før Dugpunktet naaedes.
Ved P'ortætningen til Vand bliver den Varme, som udkrævedes
til at holde det fortættede Vand i Dampform (Fordunstnings-
varmen, den latente Varme, 32), fri og virker opvarmende, altsaa
modsat Virkningen af Opstigningen. Denne sidste er dog sterkest,
saaledes at den med Vanddamp mættede Luft afkjøler sig omtrent
o.°5 for hvert 100 Meter, den stiger, altsaa kun halvt saa raskt som
tør Luft. Dette er Regnstadiet. Naar lemperaturen synker
under O°, udskilles Vandet i Form af Iskrystaller, og Forskjellen
mellem Afkjølingen ved Opstigningen og Opvarmningen, der skyldes-
Forclunstningsvarme plus Smeltevarme, bliver saadan, at Tempera-
turen aftager omtrent o.°6 pr. 100 Meter. Dette er S n e s t a d i e t.