Verdens Udviklingen
Forfatter: Vilhelm Rasmussen
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG
Sted: KØBENHAVN
Sider: 553
UDK: 5
KØBENHAVN
DET NORDISKE FORLAG
ERNST BOJESEN
1903-4
H. H. THIELES BOGTRYKKERI
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
MALTHUS
Aarsag pludselig døde, saa var ogsaa »Ræven«, den Art
Dyr, der har dette Navn, uddød i Danmark. Et Antal
Individers Eksistens er altsaa Forudsætningen for Artens
Eksistens. Men dersom der ikke var en eneste af vore
Ræve, der formerede sig, vilde ogsaa af denne Aarsag
Ræven uddø.
Men selv om der i Naturen er Aarsager, der bevirker,
at et Antal Individer af en vis Organisme eksisterer, og
tillige at de fa ar Afkom, saa er det ikke dermed forklaret,
at der kan dannes nye Former, afvigende fra Forfædrene.
Dertil kræves bl. a., at Afkommet ikke nøjagtig har For-
ældrenes Egenskaber. Der maa opstaa Individer med
nye Egenskaber. Og dernæst maa der jo ogsaa være
Noget, der bevirker, at det ikke netop er de Indivi-
der, der nøjagtig ligner Forældrene, som lever og for-
merer sig.
I lang Tid kunde Darwin ikke klare disse SpørgsmaaL
Men saa kom han »tilfældig og for Morskabs Skyld« til
at læse en Bog, der bragte hans Tanke paa Gled. Denne
Bog, der var skrevet af en engelsk Gejstlig Maliiuis
handlede om Forholdet imellem de Næringsmidler, der
staar til Raadighed for en Egns Befolkning, og denne
Befolknings Tilvækst som Følge af Fødselsoverskud.
Malthus kom til det Resultat, at Befolkningen stiger i
langt stærkere Grad end Mængden af de Næringsmidler,
den bruger. Følgelig ansaa han det for uundgaaeligt, at
der imellem Menneskene maatte blive en hel Del, der
ikke kunde faa Næringsmidler nok til Livets Opholdelse.
Disse Tanker slog ned i Darwin; og det gik op for ham,
at de kunde anvendes paa Organismerne i Naturen. De
formerer sig alle meget stærkt; og da næsten ingen af
dem er istand til, som Mennesket, at skaffe sig mere Næ-
ring end det, der bydes af »Naturen«, maa de komme i
Strid med hinanden om Opholdelsesmidlerne. Men der-
ved bevirkes, at nogle faar for lidt; og de maa dø. De,
der fa ar nok, dør derimod ikke af Mangel paa Næring,
og dersom der ikke af anden Grund tilstøder dem Ondt,
faar de Lejlighed til at formere sig. Disse Individer er
464