Verdens Udviklingen
Forfatter: Vilhelm Rasmussen
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG
Sted: KØBENHAVN
Sider: 553
UDK: 5
KØBENHAVN
DET NORDISKE FORLAG
ERNST BOJESEN
1903-4
H. H. THIELES BOGTRYKKERI
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
HJÆRNEN OG AANDSLIVET
De Celler, hvoraf denne »Hjærne-Bark« bestaar, er Arne-
stedet for det højeste Sjæleliv. Det betyder ikke, at Celler-
nes kemiske og fysiske og andre Ændringer er Sjælelivet.
Men det betyder, at saadanne Ændringer altid finder Sted
samtidig med de Livsyttring er, der kaldes Sjælevirksom-
hed eller Aandsvirksomhed.
Følgelig er Nervesystemets Tilstand og Bygning en af
Betingelserne for en Organismes sjælelige Livsytringer.
Men dersom nu Mennesket i sjælelig Henseende var
væsensforskelligt fra Dyrene, er det fuldstændig ubegribe-
ligt, at dets Nervesystem er bygget nøje overensstem-
mende med de nærmest beslægtede Dyrs. Ganske særlig-
ufattelig vilde det være, at Hjærnebarken hos Mennesket
i Grundtrækkene er ganske som Hjærnebarken hos nær-
staaende Pattedyr. Og hvorledes skulde man ud fra en
saadan Opfattelse kunne begribe, at Hjærnebarkens Byg-
ning hos Pattedyrene saa nogenlunde stammer med den
Højde, hvortil deres Aandsevner er naaet, for saa vidt de
kan sammenlignes. Men saaledes er det. Fig. 557 og 558
giver noget Begreb derom, idet forskellige Pattedyrs
Hj ærn er ses afbildede Side om Side. Hos nogle er Stor-
Hjærnen ikke stor nok til at skjule den lille Hjærne; det
gælder for Giraffen A, Sælen B, Delfinen C og Løven D.
Hos andre er den store Hjærne saa stærkt udviklet, at
den ligger helt hen over den lille; det gælder for Slank-
abe E, Marekat F, Gibbon G, Chimpans H, Orang-Utan I,
Gorilla K, og Menneske L og M. Men blandt disse sidste
Former, der alle er Aber, er der atter Forskel i Stor-
Hjærnens Foldning. Den er mindst hos Slankabe og
Marekat, noget større hos Gibbon, endnu mere udviklet
hos Gorilla, Orang-Utan og Chimpans, langt mere igen
hos Buskmanden og i meget højere Grad hos Germane-
ren. Til disse Forskelligheder kommer ogsaa Hjærnens
Omfang og Vægt i Forhold til Størrelse og Vægt hos det
Dyr, der har Hjærnen, o. m. m.
Naar saaledes Sjælelivets fornemste Redskab i Grund-
trækkene er ensartet hos Pattedyrene, men i Enkelt-
hederne i stigende Grad udviklet, jo mere Indehaverens
550