Verdens Udviklingen
Forfatter: Vilhelm Rasmussen
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG
Sted: KØBENHAVN
Sider: 553
UDK: 5
KØBENHAVN
DET NORDISKE FORLAG
ERNST BOJESEN
1903-4
H. H. THIELES BOGTRYKKERI
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
rvyy-----------------------—-____________________
_______UDVIKLINGSLÆRENS KONSEKVENSER
synligvis det mosaiske Skabelsesagn. Naar man tror, at
Gud skabte Mennesket i sit Billede, er det saa fristende
at opgive denne Tankes oprindelige Simpel hed og paa-
staa, at Ordene ikke skal betyde en legemlig Overens-
stemmelse men blot en aandelig Lighed mellem Gud og
Mennesket. Og saa længe dette Standpunkt anses for
muligt, kvier man sig ved at antage Menneskets sjælelige
Udvikling. Men ret beset er den paastaaede Gudbilled-
lighed lige saa umulig som den legemlige. Naar nemlig
en levende og arbejdsdygtig Hjåerne er Forudsætningen
for menneskeligt Aandsliv, maa man antage, at den i
aandelig Henseende menneskelignende Gud ogsaa har en
Hjærne. □: legemlig Lighed med Mennesket, eller ogsaa
opgive al Tanke om at finde sjælelig Lighed imellem Men-
nesket og Gud. Dersom det imidlertid er uholdbart at
tænke sig en Gud med menneskelige Sjælsevner, falder
dermed ogsaa Troen paa, at Mennesket blev skabt gudbil-
ledligt i sjælelig Henseende. Og saa er Vejen banet for
en forstandig Opfattelse af Menneskets Aandsudvikling.
I sine Konsekvenser er Tanken om Menneskets natur-
lige Aandsudvikling ganske anderledes opløftende og
stortlovende end den barnlige Tro paa Menneskets Ska-
belse, endda med det 1 ilføjende, at Mennesket oprinde-
lig var syndefrit, o: højere udviklet end senere. I Følge
denne Opfattelse ligger Menneskets Storhedstid langt til-
bage, og den kan ikke naas mere. Mennesket kan i det
højeste nærme sig til sine »første Forældre«. I Følge Af-
stamningslæren har der derimod været en stigende
Fremgang i Menneskets Aandsliv, og Guldalderen hører
Fremtiden til. Den, der tror paa Menneskets naturlige
Afstamning og Udvikling, kan derfor trygt stole paa, at
(ler er Mulighed lor en fortsat Udvikling i en uoverskue-
lig Fremtid baade lor Menneskelegemet og især for Men-
neskeaandslivet. Og jo mere vi lever paa Grundlag af
Udviklingens Love, desto sandsynligere er det, at Mulig-
heden bliver til Virkelighed.