I. Chr. Petersens Papirhandel 1845-1920
Forfatter: Knud Bokkenheuser
År: 1920
Forlag: HARALD JENSEN BOGTRYKKERI
Sted: København
Sider: 63
UDK: 061.5(489) Pet
DOI: 10.48563/dtu-0000091
ET MINDESKRIFT I ANLEDNING AF FORRETNINGENS 75-AARS JUBILÆUM
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
51
Naar man tænker paa hans nærmeste Publikum, forstaar man
det slet ikke, Slagterne og Madammerne havde jo ikke meget
Brug for Papir, og i de dybe Kældere nærmest ved Petersens
Papirhandel, hvor Fonnesbech nu bor, laa der kun Hjemsteder
for Slagtere og Amagerkoner, de saakaldte Kaffeskænkerier,
hvor man forøvrigt tjente godt. Kaffeskænker ØRUM havde
Raad til at gøre sin eneste Søn, den senere kendte Læge og
Borgerrepræsentant, Professor H. P. ØRUM, til Student, og
Madam Trelle satte sine ubegavede Børn i Efterslægten, og
da den ene af dem af Vanvare fik Præliminæreksamen, invite-
rede hun alle hans Lærere paa Kaffe nede i Beværtningen. Ved
hver Kuvert laa der en hos Petersen indkøbt Konvolut med
zirlig Udskrift, og da de lukkede den op, fandt de en Femdaler-
seddel liggende deri, og da de protesterede imod at tage den
med sig, sagde hun, bred og god som hun var: »Sludder, I kan
s’gu meget mere end vi andre, men I tjener saamænd ikke saa
meget i et Døgn som Petersen og mig i en Time!« Skønt Læ-
rerne ikke tog mod Gratifikationen, havde hun Ret; en Lærer
fik den Gang to Mark, det var 662/3 Øre i Timen, baade Peter-
sen og hun tjente bedre.
Men dette er blot en lille Sidevej for at komme til, hvad der
betingede Louis Petersens Mulighed for at blive den førende
Magt, han var her hjemme, og saa kan det maaske se mærke-
ligt ud, men det er dog sikkert rigtigt at begynde bagfra og
straks at citere de kønne Ord, som en af hans Venner, Profes-
sor Karl Larsen skrev, da han var død. De stod i »Berling-
ske Tidende«, og de lyder:
»I Papirhandler Louis Petersen, der under et Ophold paa
Voksenkollen forleden afgik ved Døden, og som i Dag blev be-
gravet, har vor By mistet en ejendommelig Skikkelse og vort
Samfund en god og nyttig Borger.
Det var karakteristisk for denne Mand, som var Hovedlederen
for et saa betydeligt Handelshus som den gamle I. Chr. Peter-
senske Papirforretning ved Nikolaj Taarn, at han aldrig vilde lade
sig kalde Grosserer, men holdt fast ved den saa yderst jævne
Betegnelse Papirhandler.
Der laa i dette lille Træk meget af den solide Tradition og
blufærdige Selvfølelse, som Louis Petersen i al sin Gerning og