I. Chr. Petersens Papirhandel 1845-1920
Forfatter: Knud Bokkenheuser
År: 1920
Forlag: HARALD JENSEN BOGTRYKKERI
Sted: København
Sider: 63
UDK: 061.5(489) Pet
DOI: 10.48563/dtu-0000091
ET MINDESKRIFT I ANLEDNING AF FORRETNINGENS 75-AARS JUBILÆUM
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
58
pædagog, saa fornægtede hun ikke som Højskolemoder den
unge Lærerinde i mine Forældres Hjem paa Vilhelminelyst, som,
efter at vi havde forladt Gamle Rustenborg, kom til at danne
Rammen om de ti Aar af hendes Lærergerning hos os. Selv
om hun hadede al Overfladiskhed i Kundskabsmeddelelsen
jeg er f. Ex. overbevist om, at hendes Elever i Sprog her paa
Højskolen ikke har faaet Lov til at slippe for den grammatikalske
Træning, som var Kærnen i hendes Sprogundervisning —, saa
har det været Hovedsagen for hende her ude som i min Skole-
stue at fremme den sjælelige Vækst. Hun gav os ikke Lede ved
at lære, men hun vakte Trangen i os selv til at søge Kund-
skaber der, hvor de tilbød sig. Dette staar jeg i dyb Gæld til
hende for«.
Som man vil se, har Louis Petersen ikke kunnet finde no-
get bedre og mere forstaaende Menneske til at føre de Ideer
ud i Livet, som var hans Livs Kongstanke, og som han jo des-
værre ved sin for tidlige Død hindredes i selv at føre igennem.
Til yderligere Karakteristik af Louis Petersens hele Person
og Virke kan man anvende nogle af de Ord, hans Broder, Gros-
serer Otto Petersen, udtalte til hans Minde ved Indvielsen af
»Folkehøjskolen for unge Handelsmedhjælpere« paa »Købmands-
hvile«. De lød:
»Min Broder var som Købmand i Besiddelse af en enorm
Arbejdskraft og Arbejdslyst; han havde sin Styrke i sit sikre,
hastige Overblik og sin Evne til at gribe en Chance; han havde
den kloge, klare Mandighed, der hører til for at være rigtig
Købmand. Men hvad der særlig gav min Broder sit Præg som
Købmand, det var det levende, der var over ham, dette, at han
altid var i Kontakt med det stadig hamrende Pulsslag i selve
Livet; han bragte Liv og Vækst til alt, hvad han rørte ved.
Han var en kraftig Personlighed med en fast og stærk Vilje;
naar der skulde skrides til Handling, gik han selv frygtløs frem
som den forreste i Rækken; han havde den sjældne Egenskab,
at han turde tage et Ansvar paa sig, og han forstod at ildne
sine Tropper op til Daad, naar han blæste sit muntre »Avancer«
foran Fronten.«
Overordentlig karakteristisk for Louis Petersen er ogsaa et
lille Digt af ham selv, der lyder: