Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
DEN PALÆARKTISKE REGIONS DYR
Den Inddeling af Jorden i dyregeografiske Regioner, som Wallace har gennemført,
er grundlagt paa Slægtskabsforholdet mellem de Dyrearter, der bebor dens enkelte
Dele. Et Blik paa Kortet vil vise, at hans palæarktiske Region, selv naar man som vi ud-
skiller dens egentlig arktiske Strøg, omfatter et betydeligt Omraade, nemlig Europa, Asien
paa Tundraegnene og Indien nær samt Nordafrika til den store Ørken. Over dette store
Areal har Dyreverdenen altsaa, trods alle Forskelligheder, saa meget fælles, at det i dyre-
geografisk Henseende maa siges at danne et vel afgrænset Hele. Selvfølgelig er der dog
stor Forskel paa Dyrene i dets enkelte, geografiske Afsnit: Middelhavslandene har en væ-
sentlig anden Fauna end Kina eller Japan, i Danmark lever til Dels andre Dyr end paa
Kamschatka eller i Kaukasus. Wallace inddeler derfor ogsaa Regionen i 4 Provinser eller
Subregioner, hver for sig karakteriseret ved visse Grupper af Slægter eller Arter.
Den Kendsgerning, at Dyrene er indbyrdes saa forholdsvis nær beslægtede over et saa
stort Omraade som det palæarktiske, er ganske vist af stor Interesse, men for os, hvis
Maal det er at skildre Dyrelivet, bliver det dog af mindre Betydning at følge Wallace i
hans mere detaillerede Deling af Jorden i dyregeografiske Provinser. Os vil det give større
Udbytte i Retning af Forstaaelse og Overblik, naar vi grupperer Dyrene, saa vidt det
kan gennemføres, efter deres Opholdssteder og Omgivelser. Ligesom vi derfor udskilte de
arktiske Dyr som en Gruppe for sig, omformet og sammenbundet ved de strenge Livs-
betingelser, saaledes vil vi ogsaa inden for den palæarktiske Regions Dyreverden kunne
skelne mellem forskellige Dyregrupper. De store, sammenhængende Skove har ikke
samme Beboere som de udstrakte, skovløse Stepper eller Ørkener, i de lune Lavlande
lever andre Dyreformer end oppe paa de af Kulde hærgede og af Storme piskede Høj-
bjærge, i de ferske Vande udfolder sig et Liv forskelligt fra det i de salte og saa fremdeles.
Naturligvis bliver der noget vilkaarligt i enhver Gruppedeling, altsaa ogsaa i den, vi
vil søge at gennemføre. Skarpe Grænser eller bratte Overgange kender Naturen ikke. Man
kunde derfor vedblive med Delingen af Dyrene efter Opholdssteder næsten i det uendelige:
Naaleskoven har sine særegne Dyr i Modsætning til Løvskoven, Heden sine i Modsætning
til den dyrkede Mark o. s. v. Det gælder her om at trække Grænsen nogenlunde rimeligt,
saaledes at en for stor Udstykning undgaas, medens de vigtigste og skarpest udprægede
25"