Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
DE PALÆARKTISKE DYR.
274
paa Anstand. I Jylland drives stedvis Natte jagt paa dem med Hunde, der opsporer dem
og bider dem ihjel eller sætter dem fast i en Krog, hvor deres Herre kan komme til at
slaa dem ihjel med en Knippel ved Lygteskin.
Et ejendommeligt, hos os næsten ukendt Tamdyr er Fritten (M.furo), der i Virkelig-
heden er en Tam form af Ilderen, gennem mange Slægtled forplantet i Fangenskab. Alle-
rede Aristoteles og andre klassiske Forfattere omtaler Fritten, der endnu i vore Dage op-
drættes i det sydlige Europa, i Frankrig og England. Den er paa Størrelse med- Ilderen,
men svagere bygget end denne, ligesom den er mindre modstandsdygtig mod Kulde,
Sygdom o. 1.; den er bleven forkælet og forhutlet ved Fangenskabet. I Almindelighed
forekommer den som Albino, hvid eller lysegul, men af og til træffes dog ogsaa mørkere
Eksemplarer, der i Farve ligner deres vilde Stamfædre. Egentligt Husdyr er Fritten ikke
bleven til trods den Aartusinder lange Domestikation, den maa stadigt holdes i Bur, da den
ellers benytter den første Lejlighed til at undslippe og sætte Bo ude i den frie Natur, hvor
den i Reglen gaar til Grunde, saa snart Kulden indfinder sig; saa forfinet er dens Konsti-
tution bleven. Den fodres med Mælk, Brød, raat Kød og Æg og forplanter sig villigt.
Fritten benyttes udelukkende til Kanin- og Rottejagt. Skal den jage Kaniner, bæres
den ud til Aastedet i en varmt udforet Kasse, eller simpelthen i en stor Lomme eller i
Jagttasken. Alle Kaninboens Udgange opsøges og afspærres eller sikres med Net, hvori
Dyrene bilder sig, naar de styrter ud. Kun een lades aaben til Brug for Fritten. I tidligere
Tid blev dens Læber syede sammen, men i vore Dage faar den Mundkurv paa og paa-
hænges en Bjælde, saa man ved dennes Lyd kan følge dens Veje underjorden. Derpaa
slippes den ned i Gangen og jager Kaninerne ud, saa de enten tages i Nettene eller skydes.
Lykkes det den at faa Mundkurven af, eller slipper den ned uden en saadan, dræber den
Kaninerne, drikker deres Blod og ruller sig sammen i en eller anden Krog af Boen for at
sove Blodrusen ud. Thi Blod synes at virke ligefrem berusende paa den som paa andre
Maare. Og da er den ofte tabt for sin Ejer eller i hvert Fald vanskelig at faa fat i igen.
Kun faa Fritter tager Kampen op med Rotter, og saadanne er, særlig i England, højt
skattede. Træffer en vild Ilder og en Fritte sammen, slaas de til en eller begge ligger
døde paa Pletten, hvis det da ikke er Han og Hun i Brunst, thi i saa Fald parrer de sig
ofte og avler et kraftigt og forplantningsdygtigt Afkom.
Hermelinen (n. Røskat) eller den store Væsel (M. erminea) bliver kun 32 til 33 Ctm.
lang. Den er i Forhold til Længden meget lav med korte Ben, saa den er i Stand til at
tvinge sit smidige, næsten ormformede lille Legeme ind i snævre Jordhuller, Revner mel-
lem Stene o. 1. Om Sommeren er den brun paa Ryg og Sider, hvid med gulligt Anstrøg
paa hele Undersiden og paa Benenes Indside. Halespidsen er sort. Om Vinteren bliver den
i nordligere Lande bl. a. hos os helt hvid paa den sorte Halespids nær. I sydligere Lande
derimod skifter den ikke Farve. Dens Pels er overordentlig blød og fin, som bekendt blev
den i ældre Tid skattet højere end alt andet Pelsværk, og en Hermelinkofte af de hvide
Vinterskind med vedhængende, sortspidsede Haler var det kostbareste Klædningsstykke
af alle, forbeholdt Fyrster og Fyrstinder som Tegn paa deres høje Rang. I vor Tid er
Skindene mindre eftertragtede og som Følge deraf billigere, men ikke desto mindre ned-
lægges dog i de nordligere Lande en stor Mængde Hermeliner om Vinteren for Pelsens
Skyld; der skal aarligt komme c. 400,000 Skind paa Markedet.
Hermelinen forekommer overalt i Europa paa Middelhavslandene nær og i det nord-