Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
FIRBENENE.
393
med Snæpper, og man har Eksempel paa, at et Par Englændere der skød over 1000 Styk-
ker i Løbet af 3 Dage. Skønt den har god Fred paa mange af sine Ynglepladser, tager den
Aar for Aar af i Tal, og hvis der ikke sørges for Fredning om Foraaret, vil den vistnok
snart blive forholdsvis sjælden i mange Egne.
Som Krybdyrene fremstod paa Jorden, medens denne overalt havde et varmt og
ligeligt Klima, saaledes holder de sig i Nutiden væsentligt til de Jordstrøg, der endnu er
begunstigede med et saadant. Som koldblodede Dyr er de afhængige af Omgivelsernes
Temperatur, kun hvor denne er nogenlunde konstant og høj, føler de sig rigtig hjemme.
Nordens lange, barske Vinter er ikke noget for dem, og kun faa Arter formaar at udholde
den, idet de søger Be-
skyttelse ved at gemme
sig bort i lune Kroge,
hvor de ligger i Dvale,
til Varmen vækker dem.
Allerede de varmere
Dele af den palæark-
tiske Region huser dog
en ret fyldig Krybdyr-
fauna, og selv vore
nordlige Egne savner
ikke ganske hverken
Øgler eller Slanger.
De tætte, mørke og
fugtige Skove skyr de
vel som Regel, men paa de aabne, solbeskinnede
Skovsletter, paa Heder, i halvtørre Moser og lig-
nende Steder har de Tilhold og Tumleplads.
Den, der en solvarm Forsommerdag iagt-
tager Dyrelivet paa saadanne Steder, vil snart
.-V i/); jr S
< y ...„ >
blive opmærksom paa Firbenenes vimse
Fig. 215. Det levendefødende Firben.
Færd. Ud og ind smutter de mellem det ras-
tende Løv, snart leger de med hinanden, snart er de paa Jagt efter en Flue eller et andet
Insekt, snart flygter de ilsomt, naar en formentlig Fare truer dem. De er nydelige. Det
spidse Hoved med dc klare, opmærksomme Øjne, den slanke, trinde Krop, den lange,
smækre Hale og de lave, men vel Lidviklede Ben med 5 tynde, fine Tæer paa hver Fod
er alt sammen smukt og sirligt. Betragter man dem nærmere, er der Enkeltheder nok,
som fanger ens Opmærksomhed. Dyret rækker sin lange, flade, dybt kløftede Tunge
spillende ud af sin med mange, smaa og spidse Tænder udrustede Mund. Det nederste
Øjelaag skydes jævnligt op over Øjet, medens det øverste holdes næsten ubevægeligt.
Lidt bag Øret bliver man en lille, rund Hinde var, den udvendigt synlige Trommehinde,
og man vil lægge Mærke til de fine Skæls skiftende Former: Paa Hovedet er de store,
mangekantede og glatte, paa Ryggen smaa og kornede, paa Bugen og Halen større, fir-
kantede og ordnede i regelmæssige Tværrader eller Baand.
Vor Klodes Dyr.