Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
DYRENES FARVER.
45
Fig. 27. Til venstre en giftløs Slange (Erythro-
lamprus venustissimus) forklædt som den giftige
Elaps fulvius til højre.
Ogsaa inden for Hvirveldyrenes Række kendes Eksempler paa Mimicry. Dog er
Forklædningsfænomenerne her langt sjældnere end hos Insekterne, hvor de for det første
er mere nødvendige for Artens Bestaaen, og hvor dernæst hele Legemets Organisation yder
langt flere Betingelser for, at der kan dannes et fremmedartet, skuffende Ydre, uden at
dette behøver at medføre Omdannelse af de indre Organer. Vingerne og Hudskelettet
kan jo antage alle mulige Former, uden at væsentlige Bygningsforhold forstyrres; og des-
uden er der i den artsrige Insektklasse saa uendelig mange Former og saa mange ydre
Overgange mellem de enkelte Grupper, at Na-
turens Kvalitetsvalg her har gode Chancer for
at kunne benytte »tilfældige«, allerede givne
Ligheder og udvikle dem stærkere, saafremt
de begunstiger Artens Eksistens. — Ikke saa
hos Hvirveldyrene, hvor Skelettet ligger ind-
vendigt, og hvor den ydre Form i saa høj
Grad maa rette sig efter dette, hvis hele Kon-
struktionen ikke kan ændres, uden at der sam-
tidig maa ske andre gennemgribende Omdan-
nelser. Dyrets Form har altsaa ikke saa vidt
Spillerum for Variationer, og de fleste Hvir-
veldyrs bløde, bøjelige Hud giver ikke saa
mange Muligheder for skuffende Udvækster
og Formforandringer som Leddyrenes haarde
Hud. »Vi kan«, som Wallace siger, »vanske-
lig se nogen Mulighed for en Forklædning,
hvorved et Elsdyr (n. Elgsdyr) kunde undgaa
Ulven eller en Bøffel Tigeren«.
Dog er der i det mindste een Gruppe
Hvirveldyr — Slangerne —, hvor der i For-
vejen er saa stor indbyrdes Formlighed til
Stede, at selv meget ubetydelige Omdannel-
ser af denne, ledsagede af passende Farvefor-
andringer, kan medføre skuffende Forklæd-
ning; og da der desuden inden for samme
Dyregruppe findes et stort Antal Arter —
nemlig alle de giftige —, hvis Ydre andre,
mere værgeløse Arter vilde have stor Fordel af at efterligne, er her alle Betingelser for
Anvendelse af Forklædning. Naturen har da heller ikke ladet denne gunstige Lejlighed
gaa ubenyttet hen: vi finder virkelig blandt de giftløse Former en Del, der med den mest
fuldendte Nøjagtighed efterligner Giftslanger. — Her blot et enkelt Eksempel, illustreret
ved ovenstaaende Figur.
I de tropiske Egne i Amerika træffer man hyppig, saa godt som daglig, nogle over-
ordentlig smukke Slanger, populært sammenfattede under Navnet »Koralslanger«, hvis
røde, hvide og blaasorte Ringbælter skinner prægtigt i det grønne Græs. Men hvor ivrigt
man end beundrer denne Pragt, holder man sig dog helst paa tre Skridts Afstand, for-