Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
7oo
DE PALÆARKTISKE DYR.
inden Vinteren for Alvor tænkte paa at give Køb, dens frejdige Sang har dog altid over
sig noget af Bebudelsen og Haabet.
Det er Stæren (Sturnus vulgaris) vi taler om, denne prægtige lille Fugl, som mere og
mere slutter sig til Mennesket, og som er i Færd med at blive en af vore allerintimeste
Venner blandt de fritlevende Dyr. Vi behøver ikke at beskrive den nøjere, thi den er godt
kendt. Dens ret store Hoved med det lange, lige, sorte, men i Yngletiden gule Næb, de
gamles sorte, metalglinsende, hvidstænkede, og de unges mattere, graabrune Fjerdragt
har de fleste jo haft rig Lejlighed til at gøre sig fortrolige med. Sjældnere er det at træffe
en hvid, isabellagul eller broget Stær, om end saadanne ingenlunde hører til de største
Rariteter.
Stæren træffes overalt i, men næppe uden for Europa, uden at den dog alle Vegne er
Ynglefugl, Som saadan optræder den i Nord- og Mellemeuropa ned til og i Alperne og
Pyrenæerne, men i Italien og paa den spanske Halvø er den i Reglen kun Vintergæst.
Her yngler derimod en anden, nærstaaende Art, den ensfarvede Stær (St. unicolor),
ligesom en tredie Art (St. Menzbieri) afløser den mod Øst, i Sibirien. Hos os er den al-
mindelig overalt, og den tager stærkt til i Tal, da Rugekasser anbringes i Mængde, og da
den i Reglen ikke forfølges. I Norge yngler den lige op til Polarcirkelen, oven for hvilken
den endda ikke sjældent træffes paa Strejf. I Sverrig ruger den ligeledes talrigt, endog saa
langt Nord paa som ved Umeå. I Danmark overvintrer i milde Aaringer enkelte Stære,
men det langt overvejende Antal trækker dog Syd paa sent ud paa Efteraaret.
Tidligt paa Aaret, ofte i Februar men i hvert Fald i Begyndelsen af Marts, vender Stærene
tilbage Aar efter Aar til den Plet, hvor de første Gang satte Bo. Deres første Ærinde efter
Hjemkomsten er at efterse, om alt er i Orden paa Hjemstedet, og om deres gamle Rede-
plads er i samme Forfatning, som da de forlod den. Er dette besørget, og har de meldt
deres Ankomst ved en munter Fløjtekoncert, faar de travlt med at bjærge den nødvendige
Føde. Haven gennemsøges dagligt, ligesom nærliggende Træer og Buskadser; paa Mar-
kerne aflægges flittigt Besøg, Møddinger og Affaldsdynger forsømmes ikke, og hvor del-
er Enge i Nærheden, er de Genstand for Fuglenes mest indgaaende Opmærksomhed. Ind-
træder streng Frost og længe varende Snelæg, kniber det ofte haardt for de stakkels Dyr,
og mange af dem sulter eller fryser da ihjel. Under saadanne Omstændigheder kan man
se, hvorledes Stærene flokkevis søger til Forstranden for i opskyllet Tang o. 1. at pille
Smaadyr, ligesom de ogsaa samles ved Kilder og aabne Smaavandløb, hvor der altid kan
være et og andet for dem at hente. Nætterne tilbringes paa beskyttede Steder, i Stære-
kassen, under udludende Tagskæg o. 1.
Naar den værste Tid er overstaaet og Solen for Alvor begynder at varme, vaagner
Elskovens blide Følelser hos vore smaa Venner. Melodisk tolker Hannen sin Kærlighed
med kunstige Triller og alskens Fløjtekunster, men unægtelig ogsaa iblandt med lidet
vellydende, skrattende og hvæsende Toner, alt imens han rækker Hals og basker med
Vingerne. Mindet om sin Pligt tager hans Mage, ofte vistnok den samme fra Aar til Aar,
energisk fat paa at berede alt til det, der vil blive Følgen af deres vaardrukne Letsindighed.
Først og fremmest rydder hun Redehullet for fjorgammelt, halvraaddent Fyld, dernæst
slæber hun til Huse alt, hvad hun kan faa fat paa af Halm og Hø, Uld og Tøjtrævler,
Haar og Fjer, hjulpen af Magen, naar han kan bekvemme sig til for en Tid at ophøre
med sine musikalske Præstationer.