Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
76
VOR KLODES DYR.
begge disse Sider af Sagen for Øje, forstaar vi den uhyre vide Udbredelse, nogle Insekt-
arter har, og den lige saa overraskende snævre Begrænsning af deres Udbredelse, som
andre maa lide under.
Vender vi os endelig til Molluskerne, maa vi for disses Udbredelsesevnes Vedkom-
mende skarpt sondre mellem de tre Grupper: Hav-, Ferskvands- og Landmollusker. De
saakaldte pelagiske eller omdrivende Havmollusker, som f. Eks. Vingesneglene, der kan
træffes midt ude paa Oceanerne, er med Hensyn til deres Udbredelsesevne sandsynligvis
kun afhængige af Temperaturvekslingerne og af Næringsmængden og Antallet af deres
Fjender. De sædvanlige, krybende Havsnegle og Muslinger bevæger sig saa langsomt, at
man skulde tro, de maatte have en meget ringe Udbredelsesevne; men man maa huske
paa, at deres Larver er pelagiske, og at der derved gives dem udmærkede Betingelser for
at udbrede Arten over de uhyre Omraader, hvorhen Havstrømningerne fører dem. — Om
Ferskvandsmolluskerne skulde man — ligesom om Ferskvandsfiskene — i første Øjeblik
antage, at deres Opholdssted var begrænset til det bestemte Vandsystem, hvori de nu en-
gang lever; men for dem, ligesom for Fiskene, er der adskillige Midler til at skifte Hjem.
Særlig spiller Vade- og Svømmefuglene for dem en stor Rolle som Transportmidler.
Man har saaledes set, at nys udkrøbne Mollusker hængte sig fast til Ændernes Fødder,
ja man har endogsaa fanget Vandkalve, hvortil smaa, levende Muslinger var fæstnede.
Kun hvis Ferskvandsmollusker føres ud i Havet, nytter Transporten dem ikke, thi salt
Vand virker hurtig dræbende paa dem. — Dette er ligeledes Tilfældet med Landmollu-
skerne, om der end inden for dem, som Forsøg har vist, er mange Undtagelser. Af hun-
drede Landsnegle, der blev sænkede ned i salt Vand og laa der fjorten Dage, overlevede
saaledes de 27 denne Dukkert. Det er derfor højst sandsynligt, at saavel drivende Træ-
stammer som Vandfugle begunstiger Landsneglenes Udbredelse og navnlig betinger deres
»Vandringer« over til fjerne Ocean øer. Om det end meget sjældent hænder, at en Snegl
paa denne Maade nedsætter sig paa en fremmed 0, maa vi ikke glemme, at Naturen har
Tid til at vente: selv om hvert tusind Aar kun en eneste Fugl bringer to, tre smaa Snegle
ud til en fjern 0, er dette nok til at give denne en stor og forskelligartet Sneglefauna. —
Et Forhold, der yderligere begunstiger Landsneglenes Udbredelse, er deres store Sejg-
livethed: de kan undertiden leve halvtredie Aar i en Pilleæske, og i Londons naturhisto-
riske Museum vaagnede en ægyptisk Ørkensnegl til Live, efter at den i fire Aar havde
siddet fastlimet til en Plade!
* *
*
Dyrenes Udbredelse paa vor Klode staar i den allernøjeste Sammenhæng med alle
de Forhold, hvorom den fysiske Geografi belærer os: Fordelingen af Land og Vand,
Oceanernes Dybdeforhold, Øernes Beliggenhed, Bjærgkædernes Højde, Retning og Sam-
menhæng, Ørkenernes, Skovenes og Søernes Gruppering, Havstrømmenes og de frem-
herskende Vindes Retning og Hurtighed, Fordelingen af Varme og Kulde, af Regn og
Sne og Is-----og endnu meget mere 1 Alt dette maa tages i Betragtning, hvis vi vil for-
søge at forstaa Dyrenes ofte saa usammenhængende og usymmetriske Beboelse af vor
Klode. Vi skal i disse indledende Bemærkninger kun i al Almindelighed skitsere enkelte
af de her berørte Forhold.
Betragter vi en Globus eller et Verdenskort, vil vi som bekendt finde, at næsten de tre