Universets Undere
1. Bind
Forfatter: J.O BØVING-PETERSEN
År: 1914
Forlag: GYLDENDALSKE BOGHANDEL NORDISK FORLAG
Sted: KØBENHAVN OG KRISTIANIA
Sider: 522
UDK: 5 (02)
Populær Fremstilling efter det engelske Ori-
ginalværk ved J. O. BØVING-PETERSEN. Med
mange Illustrationer og farvetrykte Tavler
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
URSKOVSINTERIØR MED LIANER
201
paa følgende Maade: Fra Bladstilkene udgaar yderst elastiske og stærke, et Par
Meter lange Slynger, besatte med talrige Kroge; i deres Nærhed maa man tage sig
godt i Agt; thi ved det mindste Vindstød hvirvles Slyngerne rundt til alle Sider og
hager sig saa fast i, hvad de træffer paa, at ingen Storm kan løsrive dem. Saaledes
forankret til alle Sider bugter Palmen sig til Vejrs, skyder nye Blade med Slynger
og faar højere oppe nye Støttepunkter i andre Træer —, indtil den sluttelig har
naaet sit Maal: Lyset oven over alle øvrige Nabokroner.
En højst ejendommelig Voksemaade er iagttaget hos Lianer, der ikke har sær-
lige Fasthæftningsorganer. Hos dem er Stængelen skraat eller horisontalt bøjet og
kredser under Længdevæksten bestandig langsomt rundt, — ganske som Darwin
har iagttaget det hos vore hjemlige Slyngplanter. Men medens Kredsen, disse beskri-
ver, kun er af faa Centimeters Tværmaal, kan den hos de hurtigt voksende, tro-
piske Lianer naa to—tre Meters Tværmaal. Haberlandt har endog set slangeformig
kredsende Lianslynger paa hen-
ved tre Meters Længde, hvis i
Cirklers Diameter altsaa bliver i
det dobbelte. »Fra Time til
Time«, skriver han, »skifter
de talrige, kredsende Grene
Plads, og lig kæmpestore, slanke
Polyparme søger de i vid Om-
kreds efter Støttepunkter. Uvil-
kaarlig tænker man sig, hvilket
fantastisk, uhyggeligt Syn det
maatte være, hvis alle disse
langt fremstrakte Slynggrene
pludselig gav sig til at beskrive
deres store Cirkler med hundred-
TVÆRSNIT AF EN BAANDFORMIG LIANSTÆNGEL.
Tykkelsesvæksten foregaar kun til to Sider, hvorved Stængelens Bøjelighed
forøges.
fold Hastighed.«
Hvor ubehagelig en Plage
Tropernes Liannet end kan være for den, der arbejder sig gennem Skoven, hvor
meget det end hindrer hans Gang, trætter hans Ryg under de stadige Bøjninger og
hans Arm ved Brugen af Skovkniven, eller river Flænger i hans Tøj og maaske i
Huden ogsaa — han faar Erstatning ved alt, hvad han møder af Overraskelser paa
sin selvbanede Vej gennem Urskovens Vildnis. Hvorhen Blikket glider, ser han
Lianer — paa Jorden, hvor de lurer i det visne Løv, Slanger lig, — mellem Stam-
merne, hvor de snor sig i uberegnelige Slyngninger, — i Kronerne, hvor de er
stramt udspændt som Rigningen paa et Skib, eller hvorfra de hænger slapt ned som
Klatretove for Aberne. Tager man fat i en saadan nedhængende Lian og kaster
dens frie Ende fremad, sættes efterhaanden »Tovet« i bugtede Svingninger, der
forplantes helt op til Kronen; og opskræmt af deres Middagssiesta flygter Aberne
bort til andre Sovepladser.
Saa stor Lianernes Mængde er, saa stor er ogsaa deres Formrigdom. Nogle er
knudrede eller riflede, andre trinde og glatte; nogle er flade som strammede Baand,
andre sammentrykte og bølgeformigt bugtede og snirklede, som f. Eks. den bra-
silianske Bauhinia-S\ægts Lianer, der danner de bekendte »Abetrapper«, »escadas
dos macacos«. Nogle holder sig fast med spidse Torne, nogle med krumme Hager
eller med Hæfterødder, som f. Eks. Bladplanten Philodendron, medens andre helt
Universets Undere. 26