Universets Undere
1. Bind
Forfatter: J.O BØVING-PETERSEN
År: 1914
Forlag: GYLDENDALSKE BOGHANDEL NORDISK FORLAG
Sted: KØBENHAVN OG KRISTIANIA
Sider: 522
UDK: 5 (02)
Populær Fremstilling efter det engelske Ori-
ginalværk ved J. O. BØVING-PETERSEN. Med
mange Illustrationer og farvetrykte Tavler
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
244
UNIVERSETS UNDERE
Erland Nordenskiöld i en Hule fandt Rester af et Kæmpedovendyr, Grypotherium,
der er beslægtet med Mylodon og omtrent er paa en Okses Størrelse. Man fandt
her ikke alene Dyrets Knogler i Mængde, men ogsaa Hudstykker med Blodstriber
og med fastsiddende, gulligbrune Haar — i det hele i en saa mærkværdig frisk
Tilstand, at man, selv om man tager Hensyn til, at Hulen har beskyttet dem mod
Vejrligets Indflydelse, umulig kan tænke sig, at de har ligget der i mange Aarhun-
dreder. (Paa et Stykke Skind, som Berliner-Museet havde erhvervet, og som blev
udblødet for at underkastes videnskabelig Undersøgelse, lagde nogle Spyfluer endog
Æg, hvoraf der udvikledes Maddiker — ganske som paa et friskt Kadaver!). Blan-
dede mellem disse Hudstykker, der var mærkede af Redskaber og synes at være
bievne flaaede af Kødet, fandt man Bensyle og andet Benværktøj, tildannet af
Mennesker. Til adskillige Dovendyrknogler sad endnu Musklernes Senebaand fast-
hæftede, og Knoglerne saa ud, som om de ved Menneskehaand var bievne klø-
vede for at faa Marven ud af dem. Men dette var endnu ikke alt! Paa Hulens san-
dede Grund laa der en hel Del afskaaret, tørret Græs, og man fandt ogsaa store
Gødningsklumper, der tilsyneladende indeholdt Rester af dette Hø og maatte an-
tages at være Kæmpedovendyrets Ekskrementer. Ved at sammenholde alt dette
er man kommen til den i og for sig ikke usandsynlige Formodning, at de samme
Indianere, der har forfærdiget Benredskaberne og slaaet Høet, ligefrem har holdt
og fodret disse Kæmpedovendyr som et Slags Slagtekvæg!
En anden interessant Ejendommelighed ved de ovenfor omtalte Hudstykker er,
at de var fortykkede og forstærkede ved en Mængde smaa, tætstillede, i Huden
indlejrede Benknuder. Ved Anvendelse af Røntgen-Straaler har man undersøgt disse
Hudforbeningers Fordeling og set, at de dannede et paa een Gang bøjeligt og dog
modstandsdygtigt Panser, der kan sammenlignes med de Ringbrynjer, Middelalde-
rens Riddere bar. For Zoologen er denne Iagttagelse af særlig Interesse, fordi dette
spredte Benmosaik betegner et begyndende Udviklingstrin hen imod det langt mere
fuldstændige, tæt sammenføjede Benplade-Panser, der findes hos den tredje store
Dyregruppe indenfor Gumlernes Orden, Bæltedyrene. Opdagelsen af smaa Benkorn
i Kæmpedovendyrets Hud faar saaledes ud.viklingshistorisk Betydning for Udred-
ningen af en hel Ordens Stamtræ og giver et nyt Eksempel paa, hvorledes Kæmpe-
dovendyrene forener Egenskaber, der er adskilte hos Nutidens tre Grupper af Smaa-
former: Dovendyrene, Bæltedyrene og Myreslugerne.
EN LEVENDE MUMIE
1IGESOM Maurernes Indtrængen har tilført Andalusiens Befolkning et eksotisk
Element, rummer ogsaa dets Dyreverden Typer, hvis Udbredelsesomraade
ellers ligger paa den anden Side af Gibraltarstrædet, og hvis Tilstedeværelse i
Spanien peger paa Halvøens tidligere Landforbindelse med Nordafrika.
Den almindelige Kamæleon (Chamaeleon vulgaris) er en saadan fremmed Art,
der længst har faaet Indfødsret i Sydspanien, skønt baade dens og dens mange
Slægtninges egentlige Hjem er Afrika og Indien.
Er man heldig, kan man ude i fri Natur opdage en Kamæleon, siddende paa en
Gren, men det hænder snarere, at man faar Øje paa den i en Landsbykros Vin-
dueskarm eller i en lille andalusisk Bod eller maaske i en Stue; — alle Vegne er den
et skattet Husdyr, fordi den er en fortrinlig Fluejæger, der udfører sit Hverv