Universets Undere
1. Bind
Forfatter: J.O BØVING-PETERSEN
År: 1914
Forlag: GYLDENDALSKE BOGHANDEL NORDISK FORLAG
Sted: KØBENHAVN OG KRISTIANIA
Sider: 522
UDK: 5 (02)
Populær Fremstilling efter det engelske Ori-
ginalværk ved J. O. BØVING-PETERSEN. Med
mange Illustrationer og farvetrykte Tavler
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
ET STYKKE KULS HISTORIE
251
det er de elementære Former for Lyst- og Ulystfølelse og de dermed vekslende
Sindsstemninger, der gennem Nervesystemet foraarsager Farveskiftet. Hvorledes
Hudens forskellige Lag af Farveceller eller Kromatoforer ved skiftevis Udvidelse
og Sammentrækning frembringer de mange Farveblandinger og Toner, skal vi ikke
her gaa nærmere ind paa. Derimod er det værd at lægge Mærke til, at Kamæleo-
nens »Dagligdragt« — den, der svarer til rolig Ligevægt i Sindet — er de brun-
lige og grønlige Toner, der netop saa nøje falder sammen med Dyrets dagligdags,
normale Omgivelser. Men selv medens Kamæleonen er i stærk Sindsbevægelse,
og Farveskiftet staar paa, antager Dragten dog ingen Kulør, der falder helt uden-
for Omgivelsernes Farveskala. Selve Foranderligheden i Udseende bidrager jo des-
uden til, at Fugle og andre Efterstræbere ikke let danner sig noget fast Erindrings-
billede af en Kamæleon — og derfor heller ikke saa let opdager den.
Som det fremgaar af vore Billeder, har nogle afrikanske Arters Hanner mere
eller mindre besynderlige Prydelser, som Hunnerne mangler, og som derfor maa
anses for Resultater af et Parringsvalg. Ogsaa dette viser da, at Kamæleonernes
Følelses- og Driftsliv kan være endog
der præger dem, er forstilt. Mumien er
kun en Maske, og bag Masken syder Li-
vets stærke Drifter, som Lavaen gløder
under sin størknede Skorpe.
ET STYKKE KULS
HISTORIE
A LENE i England udvindes der aarlig
i vore Dage 263 Millioner Tons Kul,
medens der for næppe 100 Aar siden
kun udvandtes 20 Millioner Tons. Med
et saa stærkt stigende Forbrug rejser
sig ganske naturligt det ofte drøftede
Spørgsmaal: Hvor længe vil Englands
Miner endnu kunne producere Kul? En
af Regeringen nedsat Kommission, der
skulde undersøge dette vigtige Problem,
kom i 1905 til det Resultat, at Englands
Jord indenfor henved 1400 Meters Dybde
rummer 100,000 Millioner Tons brugbare
Kul — en Forsyning, der, regnet med
det nuværende Forbrug, vil kunne slaa
til i endnu halvfemte Hundrede Aar.
Slipper til den Tid de engelske Kul op,
kan Menneskeheden imidlertid trøste
sig med, at den hele Jords samlede Kul-
rigdomme er saa uhyre, at de i ube-
regnelig lange Tidsrum vil kunne dække
Forbruget.
Af de kulførende Jordlag udgør Kul-
meget vaagent og virksomt, og at den Ro,
ET TRÆ FRA KULPERIODEN.
Den opretstaaende Stamme, der endnu hviler paa sin Rod, viser,
at Træet voksede der, hvor det nu findes dækket af Kultids-
aflejringer.
32*
J