Universets Undere
1. Bind
Forfatter: J.O BØVING-PETERSEN
År: 1914
Forlag: GYLDENDALSKE BOGHANDEL NORDISK FORLAG
Sted: KØBENHAVN OG KRISTIANIA
Sider: 522
UDK: 5 (02)
Populær Fremstilling efter det engelske Ori-
ginalværk ved J. O. BØVING-PETERSEN. Med
mange Illustrationer og farvetrykte Tavler
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
INDISKE FASANER PAA FRIERFOD
293
NEHRKORN’S PAAFUGLEFASAN.
evne, maa benægte, at Argusfasanens Hun kan skatte en saa raffineret Skønhed;
men han bliver da rigtignok ogsaa nødt til at indrømme, at de mærkværdige At-
tituder, hvori Hanen stiller sig, naar den bejler, og ved hvilke dens Fjerdragts vid-
underlige Skønhed stilles fuldt til Skue, er meningsløse; — og det er den Slags Slut-
ninger, jeg for mit Ved-
kommende aldrig vil gaa
ind paa.« — Af Argusfa-
sanens ellers lidet kendte
Liv i Bagindiens og Su-
matras Skove er der gjort
interessante Iagttagelser
af William Davison, og
disse Iagttagelser slutter
sig supplerende til, hvad
man ved om Rheinhardts
Fasan. De to Køn lever
adskilte, og Hunnerne
synes ikke at have noget
fast Opholdssted. De flak-
ker om i Skovene og af-
lægger blot lejlighedsvis
Visit hos Hannen i dens
drawing-room eller Dan-
seplads. Har Hannen fun-
det sig et passende Stand-
kvarter, indretter den det
saa fint som muligt: Paa
et Areal af 6—8 Kvadrat-
meter fjernes hvert ene-
ste Straa, hver Gren,
hvert Blad og hver lille
Sten, indtil Jorden ligger
bar og jævn som et Stue-
gulv. Falder en Kvist el-
ler et vissent Løv ned
derpaa, fjernes det øje-
blikkelig. I den tidlige
Morgen genlyder Skove-
ne af Fasanernes Skrig,
der kan høres et Par Kilometer bort. Naar Hanerne, hver fra sit Standkvarter, har
udstødt og gensidig besvaret deres Morgenhilsener, gaar de ud at samle Føde, især
nedfalden Frugt, Myrer og andre Insekter. Derefter mødes de ved 10—11 Tiden
ved det nærmeste Vandsted for at drikke og vender saa hjem, hver til sit drawing-
room, hvor de opholder sig Resten af Dagen, oftest siddende paa en Gren, der lu-
der ud over Dansepladsen. At den aabne Plads virkelig er en Danseplads, har Davi-
son ganske vist ikke direkte Bevis for, men Argusfasanens Danse i Fangenskab og
Slutninger fra andre Arters Livsvaner gør det utvivlsomt. Desværre er Argusfasa-
nerne i vild Tilstand saa sky, og deres Opholdssteder valgte med saa megen For-