Universets Undere
1. Bind
Forfatter: J.O BØVING-PETERSEN
År: 1914
Forlag: GYLDENDALSKE BOGHANDEL NORDISK FORLAG
Sted: KØBENHAVN OG KRISTIANIA
Sider: 522
UDK: 5 (02)
Populær Fremstilling efter det engelske Ori-
ginalværk ved J. O. BØVING-PETERSEN. Med
mange Illustrationer og farvetrykte Tavler
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
320
UNIVERSETS UNDERE
fatte de fremmede Verdensdeles, særlig Tropeverdenens mange og rigt varierende
Livsformer.
Til de mærkeligste af de tropiske og subtropiske Krabber hører ubetinget den
slægtsrige Gruppe, der populært kaldes Landkrabber, og som omfatter en Mængde
forskellige Former. Fælles for dem er det, at de tilbringer en større eller mindre
Del af deres Liv uden-
for Krabbernes natur-
lige Element, Vandet.
Deres Aandedrætsor-
ganer viser mange in-
teressante Tilpasnin-
ger efter den tilsynela-
dende saa abnorme
Levevis, hvorved det
sædvanlige Gælleaan
dedræt maa erstattes
af Luftaanding. Hyp-
pigst opnaas det ved,
at Gællerne selv kun
udfylder en forholds-
vis ringe Del af Gælle-
hulen, og at denne er
i Stand til at optage
Indaandingsluften. Til-
pasningen til et udpræ-
get Landliv kan endog
hos nogle Landkrab-
ber være saa stærkt
gennemført, at de over-
hovedet slet ikke mere
er i Stand til at kunne
leve længere Tid i Van-
det og, hvis de blev
tvungne dertil, vilde
drukne!
De fleste af disse
vinkekrabber mellem mangroverødder. udprægede Landkrab-
ber — som man bl. a.
træffer i Vestindien og tilstødende Dele af Fastlandet — har valgt sig de fugtige,
dampmættede Skovegne til Opholdssted og lever ofte milevidt fra Kysten. Kun een
Gang om Aaret, ved Foraarstidens Begyndelse, vandrer de — ofte i store Skarer —
ud til Havet for dér at lægge deres Æg; thi lige saa nødvendigt, som Landlivet er
for de voksne Dyr, er et Ophold i Vandet for Yngelens Udvikling. Er Forældre-
pligten opfyldt, drager Krabberne atter ind i Landet, tilbage til deres Skove. Ud-
mattede af Æglægningen og af Rejsens Besværligheder graver de sig, naar de igen
er »hjemme«, ned i den bløde Skovbund, hvor de udpolstrer deres Huler med Mos
og Løv, lukker for Indgangen og nu i Ro og Fred søger at komme over det næste
kritiske Punkt i deres Tilværelse — den gamle Skals Afkastning og en ny Skals