Universets Undere
1. Bind
Forfatter: J.O BØVING-PETERSEN
År: 1914
Forlag: GYLDENDALSKE BOGHANDEL NORDISK FORLAG
Sted: KØBENHAVN OG KRISTIANIA
Sider: 522
UDK: 5 (02)
Populær Fremstilling efter det engelske Ori-
ginalværk ved J. O. BØVING-PETERSEN. Med
mange Illustrationer og farvetrykte Tavler
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
ADVARSELSFARVER OG STOPPESIGNALER HOS DYR
331
KLAPPERSLANGENS ADVARSELS'
STILLING.
Ved de forreste Ribbens Udspiling viser
den Brilletegning sig, der gør Klapper-
slangen let kendelig og »advarer« An-
gribere.
Stinkdyret en meget ubehagelig Vædske, hvormed det
kan oversprøjte sine Fjender og saaledes værne sig
mod Angreb. Denne Vædske har en saa gennemtræn-
gende Stank, at den ødelægger alt, hvad den berører
eller blot kommer nær. Madvarer, som staar i Nær-
heden, bliver uspiselige, og Klæder, der befænges der-
med, beholder Stanken i flere Uger, selv om de va-
skes og tørres flere Gange. Een eneste Draabe af
Stinkdyrets udsprøjtede Vædske i Øjet foraarsager
Blindhed, og Indianerne skal ikke sjelden miste Synet
derved. Takket være dette ejendommelige Forsvars-
middel angribes Stinkdyret kun sjeldent af andre Dyr,
og dets sorthvide Pels og buskede Hale, som det løf-
ter til Vejrs, naar det forstyrres, er de Faresignaler,
hvorved det i Tusmørket eller i Maaneskæret let ken-
des fra værgeløse Dyr. Dets egen Bevidsthed om. at
det blot behøver at ses for at blive skyet, giver det
den Ro i Bevægelserne og den Frygtløshed for at blive
opdaget, der er saa karakteristisk for Flertallet af de
paa tilsvarende Maade beskyttede Dyr«.
Wallace har her givet en Illustra-
tion til den ganske særlige Betydning,
der tillægges visse Grupper af Far-
ver og Farvetegninger. Medens de
fleste Dyrs Farver jo i højere eller
ringere Grad er mere eller mindre
skjulende Dækfarver eller Overrump-
lingsfarver — alt efter den Brug, det
paagældende Dyr gør deraf—skulde
Farverne i det anførte Tilfælde netop
have den modsatte Opgave, at røbe
et ved Gift, Stank eller ubehagelig
Smag beskyttet Dyr. De skulde være
at opfatte som en Slags Signalflag
eller Stoppesignaler, der skal afværge
mulige Forvekslinger, som jo kan
være lige saa ubehagelige for Angri-
beren som for den angrebne Part.
For Teorien taler den Omstændighed,
at saadanne, fra Omgivelserne stærkt
afstikkende Farver netop særlig fin-
des hos en Mængde giftige, stinkende
og i det hele uspiselige Dyr, — hyp-
pigst dog blandt Insekternes store,
brogede Skare, der jo er efterstræbt
af saa mange, i fysisk Kraft langt
overlegne Forfølgere.
Det er især gule eller røde Pletter
»KALOT UGLEN«S LARVE (CUCULLIA).
Den grelle Sammenstilling af lysgrønne, gule og sorte Farvetegninger
menes at »advare« Fjender mod at forgribe sig paa den bittert sma-
gende Larve, som derfor kan sidde fuldt synlig paa sit Blad og
ubekymret æde løs.
42*