Forsøg På En Geonostisk Tydning Af Landenes Overfladeforhold 1866
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
12
maatte udvides til et Areal, som var større end deres
oprindelige Fladerum nemlig Keglens Grundflade, vil
der danne sig et straaleformet Spaltesystem, hvis Cen-
trum falder sammen med Grundfladens og altsaa efter
Hævningen med Keglens Toppunkt. Jo mere Hævningen
stiger, desto mere ville de frembragte Sectorer opefter
fjerne sig fra hinanden, og deres Spidser komme til at
danne en Kreds, hvis Radius er afhængig af Keglens
Skraaning, men i Virkeligheden bliver denne Kreds altid
betydeligt større, idet Sectorernes Spidser under Hæv-
ningen brydes af og falde tilbage i det Indre. Summen
af de Rum, som befinde sig mellem de hævede Sectorer,
er aabenbart = Differentsen mellem Keglens Basis og
krumme Overflade, og heri ligger en vigtig Charakteer
hos Hævningskeglen, som i mange Tilfælde er af stor
Betydning for den rette Bedømmelse af dens Tilblivelses-
maade; paa den mere stumpe Kegle ere naturligviis
Spalterne fordelte paa en større Overflade, medens de
paa den mere spidse ville concentrere sig paa en mindi'e.
Som et ualmindeligt smukt Exempel paa en vulcansk
Hævningskegle fortjener vistnok Cantal1) at fremhæves,
hvis glatte, jevntskraanende Sider ere gjennemskaarne af
smalle Spaltedale, der forene sig oventil i en rummelig
Circus. Fra Bunden af denne rager Pay de Griou i
Veiret med sin spidse Phonolithkegle, hvis Frembrud
rimeligviis har givet Anledning til Hævningen, og ved
en Undersøgelse af Dalene overtyder man sig snart om,
at Lagene (Trachyt, Tuff, — øverst Basalt) falde jevnt
udadtil, ligesom man ogsaa i deres eensformige Mægtighed
’) Dufrenoy etE. deBeaumont: Mem. poui* serv. IL 1834. p.271o.f.