Verdens Udviklingen
Forfatter: Vilhelm Rasmussen
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG
Sted: KØBENHAVN
Sider: 553
UDK: 5
KØBENHAVN
DET NORDISKE FORLAG
ERNST BOJESEN
1903-4
H. H. THIELES BOGTRYKKERI
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
H|TAMME DUER M
Halefjer; og ligesom en Paafugl har de den Vane at rejse
Halefjerene og sprede dem ud som en Vifte. Hos rene
Raceduer kan Halefjerene lægges saa langt frem, at de
naar Nakken paa Duens højt rejste Hoved. Mæfikken,
Nr. 5, har en Samling krøllede Fjer paa Brystet og tillige
den Vane at løfte dem ved at skyde den øverste Del af
Spiserøret til Vejs. Jakobineren, Nr. 6, har baade paa
Brystet og i Nakken talrige Fjer, der er vendt anderledes
end ellers hos Fuglene, og som danner en Paryk i Nak-
ken og en Kam paa Brystet. Hos en anden Race er næsten
alle Fjerene vendt den gale Vej. Atter andre har en hønse-
agtig Legemsform. Nogle har smaa, korte, tykke Næb,
Nr. 4 i Fig. 479. Brevduerne har derimod lange Næb med
store Puder, buklede som Valnødfrø, ved Grunden. Til
alle disse udvortes synlige Forskelligheder svarer Uens-
artetheder i den indre Bygning, ogsaa i Benbygningen.
Dueracerne er da baade i Ydre og Indre og i deres Leve-
vis saa forskellige, at enhver Naturforsker vilde anse dem
for temmelig fjærnt beslægtede Dyr, dersom de var vildt-
levende. Mellem de vilde Dueformer er Forskellighederne
langt mindre fremtrædende baade i Indre og Ydre.
Men nu fremgik det af Danvins Undersøgelser, at alle
tamme Dueracer stammer fra een eneste af de mange
vilde Former, nemlig Klippeduen, Nr. 3 i Fig. 479. Denne
Due kommer sjelden her til det egenlige Danmark, men
den lever og ruger bl. a. paa Færøerne og Island. Den
ligner i høj Grad de almindelige blaa Maanedsduer og
har som disse et Par sorte Striber over Svingfjerene.
At Klippeduen er Stamformen til de forskellige tamme
Racer beviste Darivin. For det første maatte der, siger
han, mindst 7 eller 8 vilde Former til, dersom de forskel-
lige tamme Racer skulde være opstaaet ved Krydsning
mellem flere vilde Former; men der kendes ikke saa
mange vilde Duer, der har de tamme Racers Egenskaber.
Dernæst er der det ejendommelige, at Krydsning af to
meget forskellige tamme Racer ofte giver et Afkom, der
i høj Grad ligner Klippeduen, selv om begge Forældrene
er saa forskellige fra den som en Mæfik og en Brevdue.
446