Verdens Udviklingen
Forfatter: Vilhelm Rasmussen
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG
Sted: KØBENHAVN
Sider: 553
UDK: 5
KØBENHAVN
DET NORDISKE FORLAG
ERNST BOJESEN
1903-4
H. H. THIELES BOGTRYKKERI
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
M hønseracer M
Endnu almindeligere er Afkommets Tilbagefald til Klip-
peduens Udseende, naar Krydsningen fortsættes i to
Slægtled. Parres to Duer, hvis Forældre tilhører 4 Racer,
bliver deres Unger ofte indtil Enkeltheder som de vilde
Klippeduer. Endelig er den vilde Klippedue let at tæmme;
og den har Livsvaner, der i Hovedsagen stemmer med
de tamme Racers; og dette gælder ikke om de andre vilde
Dueformer.
Med samme Sikkerhed som Duernes Afstamning fra
Klippeduen kan fastslaas, er det neppe muligt at bevise
Fig. 480. Nøgenhalse.
Fig. 481. Sebrigth-Bantams.
andre af vore tamme Fugles Afstamning. Men det er dog
i høj Grad sandsynligt, at den tamme And stammer fra
Stokanden og Gæssene fra Graagaasen. Og det er rime-
ligvis ogsaa rigtigt, at Hønseracerne, i ethvert Fald de
europæiske, har deres Oprindelse i en enkelt vild Høne,
Bankiwahønen, fra Indien. Og Hønseracerne giver ikke
Duerne meget efter i Forskellighed i Form og andre
Egenskaber.
En Race, afbildet i Fig. 480, udmærker sig ved at
Halsen er nøgen, saa Dyrene faar et vist kalkunagtigt
Ydre. En anden Race, Houdans-Hønsene, er lavbenede
og buttede, og paa Hovedet har de en uregelmæssig Fjer-
top og desuden meget store Hudlapper under Næbbet.
De smaa Sebrigth-Bantams, Fig. 481, er særlig mærkelige
447