Den Systematiske Botanik
Forfatter: Eug. Warming
År: 1891
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Udgave: 3
Sider: 560
UDK: 582
3dje delvis omarbejdede og helt igjennem reviderede udgave.
Med 609 i texten indtrykte afbildninger.
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
Lycopodinæ.
211
Sporemoderceller sig, og hver enkelt danner 4 tetraedrisk ordnede
Mikrosporer [204]; men i Makrosporangierne dannes kun 4 Makro-
sporer ved een Moder celles Deling, medens de øvrige Spore-
moderceller ikke dele sig. Sjeldent indeholde Makrosporangierne
2 eller 8 Makrosporer.
Sporernes Spiring, se S. 207 og 208. I Makrosporen opstaaer
Forkimen [f-f i 235 A] sandsynligvis ved Delinger af den Protoplasma-
masse, der er afgrænsetH Spidsen af Sporen. 6—7 Uger efter Udsæden
sprænges Sporevæggen af den voxende Forkim, der da allerede har Arche-
gonier dannede [235 æ-æ]. I det øvrige Sporerum dannes 4—5 Uger
efter Udsæden ved fri Celledannelse en »sekundær Forkim« , der maaske
er homolog med Frøhviden i Kimsækken hos Angiospermerne.
Den befrugtede Ægcelle deler sig i en øvre og en
nedre Celle; fra den sidste alene nedstammer Kimen med dens
Rod, Stængel, Fod og 2 Kimblade, og den første danner et, her
for første Gang optrædende, men lios alle Blomsterplanter
forekommende Organ: Kimtraaden (Suspensor), der skyder Kimen
ned i Frøhviden, som helt eller delvis fortæres af Kimen. Denne
ligger ikke som hos Blomsterplanterne med sin Længdeaxe i For-
længelse af Kimtraadens, men sidder paatværs af den.
Selaginella er fortrinsvis tropisk (3—400 Arter); kun 1 Art
er nordisk (S. spinulosa), andre voxe i Mellem- og Sydeuropa.
3. Fam. ' Lepidodendraceæ (Skjæltræerne) ere træagtige, uddøde
Lycopodiner, som især fandtes i den nedre og mellemste Kulformation. I
veg-etativ Henseende staa de Lycopodium nærmest, men Stammen naaede
kolossale Størrelser (henved 11 Metres Højde og en Tykkelse af 1 Meter),
og havde et Kambium, ved hvilket den voxede i Tykkelse. Den var regel-
mæssig gaffelgrenet, tæt besat med .skruestillede Blade, som efterlode ejen-
dommelige, rhombiske Ar. De store Sporehusstande lignede Grankogler og
bare Sporehuse af nu ukjendte Størrelser (hanlige af indtil 2 Cm.s
Længde). Makrosporangierne staa nærmest Grunden, Mikrosporangierne
nærmest Spidsen.
4. Fam. Sigillariaceæ ere formentlig en anden Gruppe af uddøde,
træagtige Lycopodiner (især i den mellemste Kulformation), der have faaet
Navn af de segllignende Ar, som de affaldne, i Længderækker paa den
furede Stamme staaende Blade efterlode. Som Jordstængler af disse Planter
betragtes de først som en eg-en Slægt opstillede »Stigmaria«er.
5. Fam. Sphenophyllaceæ danne en tredie, fuldstændig uddød
Gruppe. Den slutter sig ikke bestemt til nogen af de 3 store Klasser af
Karkryptogamer, hvorfor den maaske bedst opstilles sideordnet med dem.
Det var urteagtige Planter med kransstillede, kileformede Blade, som
havde lige stærke, gaffelgrenede Nerver. I samme Stand fandtes Mikro-
og Makrosporangier; de sade paa den indvendige Bladgrund som hos
Lycopodinerne.
14*