Dampmaskinens Historie
Forfatter: Karl Schmidt
År: 1874
Forlag: Hempelske Bohandels Forlag
Sted: Odense
Sider: 347
UDK: 621.1 Gl.
DOI: 10.48563/dtu-0000269
Emne: Trykt i Fyens Stiftsbogtrykkeri hos J. C. Dreyer
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
Dampskibene.
185
nødt til at formindske Damptilstrømningen, at
hele Modstanden nu kun virker paa den ene
Hjulaxel; men det er jo netop under saadanne
Omstændigheder, man har den fulde Kraft haar-
dest nødig. Desuden frembyde de store Hjul-
kasser en stor Modstand mod Vinden og for-
sinke altsaa Skibets Bevægelse, ikke at tale
om, at de paa Krigsskibene ere stærkt udsatte
for Kuglerne. Men selv uden Storm og rent
bortset fra militære Hensyn frembyde Hjulene
paa længere Rejser den Vanskelighed, at de,
man kan vel sige aldrig, ere nedsænkede netop
til det rette Punkt. Antaget, at et Skib blot
synker en Tomme for hver 25,000 PcL, dets
Last forøges, og antaget, at Kulforbruget paa
en Kejse beløber sig til 1,000,000 Pd., saa vil
det, naar Rejsen er endt, ligge 40 Tommer o:
3.i Fod højere end ved Rejsens Begyndelse, en
Variation, der, som man let kan indse, maa
have overmaade meget at sige ligeoverfor
Spørgsmaalet om Hjulenes rette Dybtgaaende.
Nu er det ganske vist saa, at man kan løsne
Hagerne, der holde Skovlerne fast, og trække
disse nærmere ind mod Hjulaxlen, hvilket kaldes
at rebe Skovlerne, men det er jo da øjen-
synligt, at Forflyttelsen baade volder en ikke
ringe Ulejlighed og kun kan ske inden snevre
Grændser.
Det er alt dette, der lige fra Skovlhjulenes
første mere udstrakte Anvendelse har fremkaldt
Trangen til et andet Bevægeapparat, og det er
det, der har været Grunden til de mange For-
søg, der foreligge i den Hensigt at skaffe et
saadant. Intet af dem vilde i lang Tid lykkes,
og det stod lige til sidst i Trediverne som et
ubesvaret Spørgsmaal, hvorledes man skulde
erstatte Skovlhjulet paa hensigtsmæssig Maade;
da fremkom i England en Række Forsøg, der
strax forte til særdeles betydelige Resultater,
og derfor modtoges med stor Sensation af alle
Ingeniører og fremkaldte en ny Kække Under-
søgelser, hvis Følge blev, at Skruen vandt al-
mindelig Indgang i Dampskibsdriften.
Vi skulle da nu i det følgende nærmere
omtale den og de vigtigste Forsøg med den.
Den almindelige Skrue, der skrues ind i
Træ, Jern eller ethvert andet fast Legeme, og
som, for at kunne trænge derind, forudsætter,
at der i dette faste Legeme er udboret en Hul-
skrue, Møttrik, — om den er det bekjendt
nok, at den, saafremt Mø tir ik en sidder fast,
vil tage ethvert til den selv fæstet Legeme
med sig, og at den for hver Omdrejning vil gaa
netop saa langt ind, som Afstanden mellem to
paa hinanden følgende Skruegange, Skrue-
gangens Højde eller Stigning, beløber sig
til. Var saaledes Stigningen 1 Tomme, og
gjorde Skruen 96 Omdrejninger i Minuttet,
saa rykkede den 96 Tommer o: 4 Alen frem i
Minuttet, saafremt som sagt Mottriken var fast;
drejedes den til den modsatte Side, gik den
lige saa langt tilbage igjen.
Paa en lignende Maade gaar det med
Dampskibsskruen; den eneste Forskjel er den,
at Mottriken ikke er fast, men bevægelig.
Vandet træder nemlig her i Møttrikens Sted,
og det vil, naar Skruen drejes rundt, søge at
undvige og altsaa give efter for det Tryk, Skrue-
bladene udøve paa det. Men da denne Und-
vigen er betinget af, at det kan skaffe sig
Plads til Siderne, og da dette igjen ikke kan
ske, uden at det omgivende Vand forskydes,
saa indser man, at der derfra hidrører en Mod-
stand, som virker tilbage paa Skruen, og som
bliver større, jo større Skruebladets Overflade
er, og jo hurtigere Omdrejningen sker. Vandet
spiller altsaa samme Rolle som en tildels fast
Mottrik, og selve Skruen, og med den Skibet,
vil gaa fremad, saafremt Vandets Modstand
mod Skruebladene bliver større end Modstanden
mod Skibsskrogets Bevægelse igjennem Vandet.
Men heraf følger igjen, at da Møttriken
kun tildels er fast o: da den altsaa giver sig
noget, saa avancerer Skruen ikke saa langt frem
for hver Omdrejning, som den vilde gjore, hvis
Vandet var en fast Masse, eller med andre Ord,
24