Dampmaskinens Historie
Forfatter: Karl Schmidt
År: 1874
Forlag: Hempelske Bohandels Forlag
Sted: Odense
Sider: 347
UDK: 621.1 Gl.
DOI: 10.48563/dtu-0000269
Emne: Trykt i Fyens Stiftsbogtrykkeri hos J. C. Dreyer
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
KM
208
Lokomotivet og Jernbanerne.
først sket henimod 1770, saa det er altsaa
først fra den Tid den almindelige Brug af Jern-
skinner skriver sig. Særlig nævnes William
Reynolds som den, der har gjort sig fortjent
af at virke derhen til, ligesom det da ogsaa
var ham, der støbte Skinnen i en saadan Form,
at den paa den yderste Side havde en frem-
staaende Kant, som Hjulet laa an imod. Hans
Vogne forhindredes derved fra at løbe af Spo-
ret, men dette selv var altid fuldt af Støv og
Smuds.
Den Slags Skinner benyttede man da nu
indtil 1789, da Jessop fandt paa at lægge den
fremspringende Kant over paa Hjulet, saa at
det nu blev de to Hjul, der gabede over Skin-
nerne, medens det før var omvendt. Derved
blev Skinnens Form simplere, nemlig slet og
ret et Støbejernsbaand, og Snavset fra Vejen
samlede sig ikke paa den. Saadanne Skinner
brugte man da lige indtil 1811 uden at gjare
nogensomhelst Forandring eller Forbedring ved
dem, og navnlig uden at benytte Smedejern i
Stedet for Støbejern. Først efterat de forbe-
drede Tilvirkningsmethoder havde bragt Prisen
paa Smedejern saa langt ned, at man kunde
overkomme Bekostningerne ved Brugen deraf,
først da kunde man nemlig komme til at drage
Fordel af dets langt større Styrke og Sejghed
end Støbejernets; George Stephenson er den
første, der har anvendt det.
Paa den Tid, vi her omtale o: Begyndelsen
af dette Aarhundrede, var der altsaa alle Eng-
lands Kuldistrikter over et stort Skinnevejsnet,
og det var, som vi have set, til Brug paa
dette, at Trevithick og Vivian agtede at
indføre den Dampvogn, som de fik Patent paa
i 1802; der forlob dog imidlertid to Aar, inden
de fik den i Gang paa Merthyr-Tydvil Sporene.
Den var i Konstruktion den før omtalte Damp-
deligence saa lig, at vi ikke her skulle trætte
Læseren med en ny Beskrivelse; vi notere blot,
forat man kan gjøre sig Begreb om dens Stør-
relse og Trækkekraft, at Cylinderens Længde |
var 4 Fod 6 Tommer til et Gjennemsnit af 8
Tommer, og at Maskinen uden at være nødt
til at stoppe op for at indtage nyt Vand kunde
trække Vogne med 10 Tons (c. 70 Skippund) Last
med sig 9 engelske Mil. Hastigheden angives
ti] 5 engelske Mil i Timen, hvorved dog er at
bemærke, at man ikke faar noget opgivet om
Vejens Holdning, saa at man ikke deraf kan
danne sig nogen fuldkommen korrekt Fore-
stilling om, hvad den kunde præstere.
I Patentet havde de to Konstruktører af
Hensyn til de fejlagtige Meninger om Gnid-
ningsmodstanden, vi ovenfor have fremsat, fore-
slaaet, at man, livis der var Tale om at passere
vanskelige Steder, skulle gjore Hjulets Omkreds
ru og ujævn, f. Ex. ved at lade Sømhoveder
staa ud fra det, eller ved at forsyne det med
Tværriller; ja, livis det gjaldt at gaa over høje
Bakker, saa mente de endog, at man skulde
lade Bolte eller Som springe frem fra Hjul-
randen, forat de kunde tage fat i Grunden.
Det er imidlertid umiddelbart indlysende, aten
saadan Maade at rette en Fejl paa, ikke vilde
være andet, end at indføre en ny; thi ethvert
Fremspring paa Hjulene maatte ikke alene i
hej Grad hindre Vognens Fremskriden, men
ogsaa beskadige Vejen.
Dog kom som sagt et saadant Forslag
frem, og det for at faa Bugt med den rent
indbildte Vanskelighed, som Forslagsstillerne
formulerede ved at sige, „at Vedhængningen er
altfor ringe mellem to plane Overflader til at
man ikke skulde være udsat for, at Hjulene
gled, og at Bevægelsen fremad rent udeblev/
De øvrige Mekanikere, der gave sig af med
denne Sag, tog igjen dette uden nogensomhelst
Kritik, og deraf fulgte atter, at Dampkjørselens
endelige Fremkomst blev sat særdeles langt
tilbage, saasom Kræfterne forbrugtes til at spe-
kulere over Losninger, der set intet Værd havde.
En af disse, der skulde gaa ud paa at
skaane Vejen for den Beskadigelse, de tidligere
foreslaaede Bolte og S^m vilde medføre, skyldtes