Dampmaskinens Historie
Forfatter: Karl Schmidt
År: 1874
Forlag: Hempelske Bohandels Forlag
Sted: Odense
Sider: 347
UDK: 621.1 Gl.
DOI: 10.48563/dtu-0000269
Emne: Trykt i Fyens Stiftsbogtrykkeri hos J. C. Dreyer
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
Dampmaskinen.
81
Er der da nu af en eller anden Grund
overhedet Damp tilstede, saa vil Damptrykket
være voxet op til den Størrelse, det har, i om-
trent den halve Tid af den, man ellers maa fyre
for at faa samme Spænding. Som oftest vil
Ingen tage Notits heraf, saalænge Sikkerheds-
ventilen ikke løftes, hvilket tidt ikke er Til-
fældet, og da laber det hele igjen ofte af uden
farlige Følger eller endog blot Formodning om
Fare. Men en frygtsom Fyrbøder vil i Reglen
sogo at skaffe noget af Dampen bort for at
formindske Trykket; han vil aabne Ventilen,
og Følgen deraf vil i de allerfleste Tilfælde
blive en Explosion. Thi idet Ventilen aabnes,
vil Trykket paa Vandet formindskes, en heftig
Kogning vil være Følgen, ny Damp dannes,
og idet da denne, som river Vand med sig,
blander sig med den overhedede Damp, vil der
tilføres denne sidste en betydelig Fugtighed,
som den paa Grund af sin hqje Varmegrad kan
bringe i Dampform og det under et Tryk, som
svarer til det, almindelig Vanddamp har ved
samme Temperatur. Vil man da blot antage,
at den overhedede Damps Varmegrad var ste-
gen til 200 0 C., saa vil Damptrykket, saasnart
Kogningen paa anførte Maade liar fremkaldt
en ny Dampproduktipn, pludselig stige til 16
Atmosphærer eller over 200 Pd. paa Kvadrat-
tommen , hvilket vil sprænge de allerfleste
Kjedler.
Men selv om nu Vandstanden er i Orden
og Kjedlen i sig selv stærk og god, er det dog
ikke sjelden, at Sprængninger indtræde, og det
ofte naar Maskinen er i Ro eller lige skal til
at arbejde, og hyppigere igjen ved faststaaende
Maskiner end ved bevægelige. I mange Til-
fælde bomærkede man lige før Explosionen en
Formindskelse i Trykket, og Sprængningen
foregik, efterat Maskinen var stoppet og Kjedlen
endog havde begyndt at afkjøle sig. Alt dette
tyder med stor Sandsynlighed paa, at Aarsagen i
disse Tilfælde har ligget i den Ejendommelighed,
atKogningen kan tove med at indtræde.
Medens nemlig som belqendt Beglen er
den, at en Vædske koger ved den Temperatur,
ved hvilken dens Dampes Spændkraft or lig
det Tryk, der hviler paa den, saa kan der i
visse Tilfælde være meget betydelige Undta-
gelser fra denne Eegel. Det er saaledes al-
mindelig bekjendt, at Vand og andre Vædsker,
der bringes i Kog i Glaskar, først koge ved en
Temperatur, der er højere end det almindelige
Kogepunkt, 5—6 Grader, naar Karret først
har været vasket i Svovlsyre og siden er skyllet
godt ud. Er Vandet udkogt og indesluttet i
lufttomme Beholdere, begynder Kogningen først
endnu langt senere, som Donny har vist, da
han opvarmede en Vandhammer til 135 0 C.
uden at faa Kogning.
Den Ejendommelighed, som her interes-
serer os, skyldes derimod ikke Karret, men det,
at Vandet selv flere Gange har været bragt i
Kog. Opvarmer man nemlig Vanel til Kog
3, 4, 5 ... Gange efter hinanden, og formindsker
man under Afkølingen det .Tryk, der hviler
paa det, saa vil Kogningen liver Gang indtræffe
senere, f. Ex. efter tredie Ophedning og paa-
følgende Afkjøling først ved en Temperatur,
som er 20—30 Grader højere end det almin-
delige Kogepunkt Under denne abnorme Til-
stand viser sig intet paafaldende ydre Tegn;
Vandet er fuldkommen rogligt og stille, der
udvildes ingen Damp eller sees paa anden
Maade Bevægelse. Men ryster man Karret om
end nok saa lidt, eller leder man en ringe
Mængde Luft ned i Vandet, begynder det plud-
selig at fordampe, og det under heftig Opbrus-
ning og stærke Stød, som minde om en Explosion.
Sagen er da altsaa den, at de enkelte Vand-
partikler under denne Tilstand ligesom have
en Bestræbelse efter at forandre deres indbyrdes
Plads, en Bestræbelse, som dog er hæmmet,
indtil en eller anden udenfra kommende me-
kanisk Paavirkning loser Baandene, hvorefter
Bevægelsen pludselig indtræder gjeimem hele
Vædskemassen.
il