Fiskeri-Havne paa Bornholm
Forfatter: H. Zahrtmann
År: 1890
Forlag: Christtreu & Co.s Bogtrykkeri (Fr. Christtreu)
Sted: København
Sider: 7
UDK: TB Gl. 527.3-3L
Emne: Særtryk af "Fiskeritidende" Nr. 12 og 13 for 1890.
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
molerne, gik nogle Fiskere om Bord
ved Hjælp af en Baad, som de skød
i Vandet. Men alene det, at man
griber til Redningsapparaterne, viser,
hvorledes Forholdene kan være i en
saadan Inderhavn.
I Svaneke slaar Bølgerne under
Paalands-Vinterstorme saa stærkt
mod den yderste Havnemole, at de
som en samlet blaa Sø vælter sig,
lig et omvendt Vandfald, 60 Fod op
over Havfladen, medens Skummet
af dem gaar langt højere og spredes
over en stor Del af Byen.
Følgen af Fiskerlejehavnenes hel-
dige Beliggenhed, og af at de i
Modsætning til Byernes Havne, alene
er indrettet med Dæksbaadenes Tarv
for Øje, er, at fra dem kan Fiskerne
flere Gange komme ud og røgte
deres Fiskeri, medens Byernes Fiskere
samtidigt maa blive hjemme paa
Grund af, at Søgangen hindrer dem
i at komme ud af Havnen.
Paa denne Kyst kan ogsaa det
modsatte Tilfælde indtræffe, nemlig
at Fiskerne er ude og ikke kan
komme ind igen. Dette sker ved
pludselige nordøstlige Storme, idet
disse, paa Grund af at det dybe
Vand gaar lige ind til Kysten, hur-
tigt giver en saa høj Bølgegang, at
Havnemundingerne ikke kan passeres.
Naar dette sker, søger de fleste
Fiskere til Nexø, hvis Havn da i en
Fart fyldes med fremmede Dæks-
baade, Her vender nemlig Kysten
mod Sydost, og Farvandet uden for
er ikke usædvanligt dybt, hvorfor
denne Havn næsten altid er let at søge.
Ved Nexø er der hvert Efteraar
eu stor Tangdrift, der tidligere
næsten kunde tilstoppe hele Havnen.
Men for en Del Aar siden viste en
hjemvendt Amerikafarer, hvorledes
Molerne skulde lægges for at holde
Tangen borte. Den Metode, han
havde set i det fjærne Vesten, var
fortrinlig. Nu er Tangafsætningen i
Havnen kun ringe, og man er ved
den Udvidelse, der for Tiden bygges,
ganske paa det Rene med, hvorledes
man skal lægge Molerne for at blive
fri for Tangen.
Knap en halv Mil Syd for Nexø
træffer man den for Havneanlæg saa
vanskelige Slags Kyst med vandrende
Sand, og denne fortsætter sig omkring
Dueodde, langs Bornholms Sydside.
Her har det dog lykkedes, at bygge
2 Dæksbaadehavne, der har holdt
sig fri for Tilsanding. Havnene er
bygget ude i Havet, og kun ved en
meget aaben Bro er de forbundet
med Land, en Metode, der ikke
tidligere er brugt i Danmark, muligvis
heller ikke andre Steder.
Den første Havn, der byggedes
saaledes, var ved Arn age. Allerede
i 1851 var her gjort et Forsøg i
lignende Retning. Omtrent 60 Alen
fra Kysten var der bygget en Havn,
forbundet med Land ved en Bro,
der havde mange smaa Gennemløb;
disse var dog for smaa. De
blev tilstoppet af Sand, og Kysten
voksede derefter rask frem. Alle
Forsøg paa at standse denne Frem-
vækst var frugtesløse. Havnen blev
snart fuldstændigt tilsandet, og hvor
der før var Vand, er der nu høje
Flyvesandsklitter, overvoksede med
Marehalm.
I mange Aar derefter maatte
Fiskerne igen trække deres Baade
paa Land. Men da Overgangen var
sket til Dæksbaade, lod dette sig
ikke længere gøre. 11881 henvendte
Fiskerlejet sig derfor til mig, for at
faa Tegning og Overslag til en Havn
for Dæksbaade, og, efter at de for-
nødne Pengemidler var samlet dertil,
Fiskeritidende.