Afhandling om Brændeviin
i Særdeleshed om dets Nytte og Skade for Mennesket og Staten
Forfatter: Rudolf Buchhave
År: 1788
Sider: 224
UDK: 663.5
DOI: 10.48563/dtu-0000019
Emne: brændevin
Et Priisskrift, som vandt Det Kongelige Landhuusholdnings Selskabs 3die Guld-Medaille i Aaret 1788
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
Brandehiinels Frembringelse, z 43
destilleret' det adffillige Gange over en lige Mængde
Brendvand ved en meget let Varme, men denne De-
stillation maae afbrydes saasnart den overgaaende Fug-
tighed bliver mælkagtig, og dens ækle Snrag viser at
det urene Vand opstiger. Saaledes bliver meget af
det urene olieagrige Vcrsen tilbage i Vandet, som nu
er mcelkagtigt og tykt og af en ubehagelig Smag.
Er Brændeviinet saaledes befriet fra den stsrste
Deel af sit Vand, og fra den ubehagelige Olie, plejer
man gierne at rense det mere ved et Ludsalt, fornem-
melig ved Viinsteenssalt, hvoraf man tager 1 til 2
Pund til 8 Potter Brcmdeviin eller 5 Salt imod
Bromdevimet, hvilket Salt varmes og kommes dertil.
Dette Ludsalt trækker Vandet til sig af Brcmdeviinet
som finder ovenpaa, imedens Saltet med det vandige
03 siimige Væsen holder si'g ved Bunden. Brcende-
vliner bliver derefter ved en lind Destillation assondrer
fra Ludsaltet, men der bliver stedse noget af Ludsaltet
blandet med dette Alcohol, som under Destillationen
bliver gtort flygtigt og giver det en ludagtig Smag, dette
kan dog forhindres, naar man kommer noget lidet
afbrcmdt Vitriol, Allun eller Bittersalt dertil, da
Syren af disse Salte foreene sig med det ludagtige til
er Middelsalt, og dog ikke mere deraf bliver losladt
cnd det som Alkali trsrkker til sig.
Det Brcmdeviin, som bekowmes paa denne Maa-
de, er fuldkornmelig reent og klart, og uden Lugt
og Smag.
For
0) 4