Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
130
Jordklodens Bjerge og Sletter.
Kastet omkuld og hvirvlet afsted som de andre havde Doktor
Hamel havt det store Held at blive standset ved Kanten af den
frygtelige Afgrund. Oberst Henderson var bleven kastet endnu
nærmere hen til det samme farlige Sted og var kun bleven reddet
ved den store Masse Snee, han var omgivet af. Han var i
Virkeligheden fuldkommen begravet under Lavinen, der naaede ham
helt op over Hovedet, saa at man kun med megen Mene fik ham
trukken ud deraf.
Ved Ankomsten til Grands-Mulets modte man de tre Førere,
der tidligt om Morgenen vare sendte ned til Dalen for at hente
mere Proviant. De vendte nn om og fulgte tilbage med det ovrige
Selskab. De brave Bjergboere vare alle ligesom lamslaaede af
Rædsel over den frygtelige Begivenhed, de havde været Vidne til,
og beklagede med lydelig Rost deres Kammeraters Dod og den
dybe Fortvivlelse, som Budskabet derom vilde udbrede i deres efter-
ladte Familier.
De to Englændere bidroge begge rigeligt til at understøtte de
stakkels Familier, der havde mistet deres Forsørgere, medens den
egentlige Ophavsmand til det hele nlykkelige Foretagende, Doktor
Hamel, derimod slet ikke viste nogensomhelst Godgjoreuhed. Intet
formanede imidlertid at troste Pierre Balmats gamle Moder, der
vedblev at græde og sørge, indtil hun tre Maaneder efter bukkede
under for sin Kummer.
Deu 15de August 1861 foregik det sidste Optrin i den her
meddeelte sørgelige Begivenhed. En Forer fra Chamonnix fandt
nemlig ved at passere Bossonsgletscheren tilfældigt to Hoveder og
en Arm med vedhængende Haand, hvilke tre Dele endnu vare be-
dækkede med deres Hud og ovrige Bloddele. Forskjellige Stumper
af Klæduiugsstykker, der fulgte med. godtgjorde tilstrækkeligt, at
disse saa stærkt lemlæstede Levninger af Meuneskeliig havde tilhort
de to forulykkede Forere Pierre Balmat og Pierre Carrier. Den
1ste Juli 1863 traf man endelig igjen paa Bossonsgletscheren et
lignende Spor af de Omkomne, nemlig en Fod, der var forsynet
med Hud og Negle og endnu ved flere Sener yang sammen med
en aldeles blottet og kjodlos Skinnebeensknokkel; i Nærheden af
Foden laae der desuden et Compas, sandsyuligviis det, som Foreren