Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
178
Jordklodens Bjerge og Sletter.
Et af de meest maleriske Partier i den mægtige Himalayakjæde
er Sikkimdistriktet, i hvilket den kolossale Bjergtop Kinschinjanga,
Verdens trediehoieste Punkt, som en Kæmpe rager op over alle
sine Omgivelser. I denne naturskjonne Egn finder man en Sam-
ling af de meest storartede Modsætninger. De overste Regioner
ere dækkede med evig Snee og med Gletschere, fra hvilke Vandet i
rivende Strømme styrter ned i dybe Afgrunde. Længere nede
træffer man pragtfulde Magnoliestove, vexlende med frodige Græs-
gange, der vrimle af thibetanske Oxer, maleriske Fjeldsoer med
spejlblank Overflade og krystalklart Vand og frugtbare Dale, hvor
den af Kvægavl levende Bjergbefolkning har sine Boliger og Lands-
byer. Kinschinjanga hæver sig omtrent 20600 Fod op over Dor-
jilings Plateau, der selv ligger 6700 Fod over Havet. Figur 18
er en Skizze af dette mægtige Bjerg, der rager op i Baggrunden
bedækket med evig Snee. „Den meest veltalende Pen, siger Bo-
tanikeren Hooker, formaaer ligesaa lidt som den farverigeste Pensel
at give et naturtro Billede af dette Bjergpartis mærkelige Former
og maleriske Farvenuancer eller at vække en Forestilling om de
Tanker og Følelser, der uvilkaarligt opstaae, naar man befinder sig
umiddelbart ligeoverfor disse storartede Natnrfremtoninger i deres
hele imponerende Majestæt. Det er umuligt at skildre Fjeld-
toppenes skarpe og barokke Contourer, Solens mærkværdige Farve-
spil paa Sueefladerne, der vexler i forskjellige Nuancer fra det
Orangegule til det Skarlagenrode, den maleriske Farverigdom ns
Skyerne ved Daggry eller endelig den fantastiske Belysning, i
hvilken alt viser sig i Tusmørket ved Solnedgangen.
Himalayakjæden er et af de største og mægtigste Hoilande paa
Jorden og udmærker sig tillige ligeoverfor andre Bjergsystemer ved
sin betydelige Udstrækning i Breden. I Alperne ere Toppene
ordnede i temmelig smalle Rækker og Dalene næsten vide og aabue
som Sletter. I Himalayabjergene hæve de talrige Toppe sig der-
imod i vild og regellos Uorden og vexle bestandigt med svimlende
Afgrunde og udstrakte Gletschere. Man træffer undertiden ved
Siden as næsten aldeles lodret opstigende Fjeldspidser Bjergtoppe,
der ere ligesom overskaarne og flade som et Bord paa deres
Overflade, og seer ligeledes ofte Bjergryggene snart lobe parallelt,