Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
220
Jordklodens Bjerge og Sletter.
indhyllede mig blot saagodt som mnligt i mine Klæder, idet jeg
med Taalmodighed ventede paa, at Uveiret skulde have udraset. Jeg
stod da op og gav mig til at lede efter min Dromedar, som det
ogsaa efter nogen Tids Sogen lykkedes mig at fittde i Nærheden
bag en lille Busk, hvor den havde lagt sig for at beskytte sit Hoved
imod Saudet og Stovet.
Undertiden seer man ogsaa Skypomper opstaae i Drkenen og
fare frem med storre eller mindre Hurtighed, idet de hvirvle Sandet
hoit op i Luften og kaste alle bevægelige Gjeustande, som de mode
paa deres Vei, overende eller fore dem bort med sig. Det er ikke
blot for de Neiseude, disse pludselige Hvirvelvinde ere farlige, men
ogsaa for Oaserne og de frugtbare Landstrækuinger, der stode op
til Drkeneu, idet det loft og bevægelige Flyvesand ikke sjeldent af
Vittden fores md over disse og aldeles forandrer dem til golde
Smldorketter. I ZEgypten ere hele Byer paa denne Maade blerue
begravede under Masser af Flyvesand, og ved Udgravninger i for-
skjellige Dale, der nu ere fyldte med Sand, men tidligere vare
frugtbare og velbefolkede, har man i deu uyere Tid opdaget flere
særdeles vel bevarede Mindesmærker as meget hoi ZElde, der til-
strækkeligt vise, hvorledes Arkeuen efterhaanden har udvidet stue
Græudser.
Det er kun i de hoiereliggende bjergrige Egne as Orkeneu,
at der falder nogen Regu af Betyduiug, navnlig i Tidsrummet
fra Juli til November, men selv de stærkeste og rigeligste Regnskyl,
der styrte ned over disse Egne, forsvinde dog sædvanlig i Løbet af
meget kort Tid uden at naae langt ned paa Sletten, idet de nemlig
tabe sig i det torre Sand eller hurtig fordunste under Indflydelsen
af den glodende Sol.
Vandlob forekomme derfor meget sjeldent i Drkenen. Fra de
sydlige Skranninger as Atlasbjergene stromme flere Bække ned paa
Sletten, men de torre aldeles ud i den varme Aarstid. Det
Samme gjcrlder om de Smaafloder, der udtomme sig i den store,
Syd for Algier beliggende Oases Soer, og disse Soer ere derfor
ogsaa uæsten ganske vandlose om Sommeren. Den vestlige Udkant
af Sahara vandes af Floden Ouodi-Draa, der strammer ued fra
de marokkanske Bjerge, og af Saguiel, der kommer Syd fra, men