Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
286 Temperaturforboldem paa Jordkloden.
klare Jordftjalvenes naturlige Afhængighed af de ejendommelige
physiske Forhold i vor Klodes Indre og noie Sammenhæng med
de vulkanske Phænmueuer.
Naar det indre Ildhavs sydende Bolger hæve sig og slaae op
imod Jordskorpens Underflade, vil der paa en større eller mindre
Udstrækning indtræde Jordskjælv. Er Trykket af den flydende
Lavamasse stærkt nok til at sprænge Jordskorpen og til gjennem
Brudspalten at tilvejebringe en umiddelbar Forbindelse mellem
Jordklodens Indre og dens Overflade, vil Lavaen trænge sig frem
gjennem denile og en Vulkan saaledes blive daunet. Holder den
paa et Sted tilfældigt frembragte Forbiudelseskanal mellem Jord-
klodens Indre og Ådre sig stadig aaben, og der bestandig som
paa Stromboli eller dog kun med faa Aars Mellemrum som ved
Vesuv og Wtna vedbliver at udstrømme Lava, have vi en saakaldet
virksom Vulkan. Lukker Udbrudskanaleu sig derimod, kaldes
Vulkanen udslukt, en Fremtoning, der til Exempel er meget al-
mindelig i Eifel paa den venstre Rhinbred og i Landskaberne All- *
vergiie, Velay og Vivarais i Ceiltralfrankrig. Den udbredte Fore-
komst af vulkauske Steenarter som Trachyt og Basalt og Tilstede-
værelsen af gamle Kratere, der i deres ydre Form ganske ligne de
nuexisterende Vulkauers Kratere, vise tilstrækkeligt, at der engang i
en ubekjendt Fortid har yttret sig en livlig vulkansk Virksomhed i
disse Egne.
En tydsk Naturforsker, Emil Kluge, har sogt at paavise, at de
vulkanske Udbrud regelmæssigt gjentage sig med forøget Hyppighed hvert
Ilte Aar, eu periodisk Tilbagevenden med et bestemt Mellemrum,
som man ligeledes har bemærket at gjalde for Solpletterue, Nord-
lysene og Magnetuaalens Svingninger. >Han gjor tillige opmærk-
som paa, at det Tidsrum af huudrede Aar, som man allerede
længe har lagt Mærke til pleier at ligge imellem heftige Udbrud
af Vesuv, Mua og flere audre Vulkaner, netop ludbefatter ui saa-
danne ellevaarige Perioder. Trods al det Tiltalende ved Kluges
Hypothese kan den dog endnu langtfra siges at være tilstrækkeligt
bevnst, og eud mindre lader der sig anfore nogen virkelig viden-
skabelig Forklaring af Grunden til en saadan bestemt Periodicitet i
de vulkanske Phænomeners Mringer.