Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
324
Temperatur-forholdene paa Jordkloden.
flere andre Videnskabsmand et lille paa det Tidspunkt virksomt
Krater, der laae paa Bjergets Top.
„Det var et overraskende Syn for os alle, fortæller Elie de
Beaumont, da vi pludselig befandt os ved Randen af et næsten
kredsruudt Svælg as 250 til 300 Fod i Gjennemsuit, der kun
paa en kort Strækning stodte op til Randen af det store Krater.
Fordybningen var næsten cylindrisk af Form, og paa dens steile
Sidevægge viste de lodrette Lag os tydeligt Beskaffenheden af Keg-
lens geologiske Bygning foroven. Nedad mod Bunden tabte de
vexleude Steenarter sig derimod i et fuldkommen uigjennemtrænge-
ligt Morke, hvor Diet aldeles ikke formanede at skjelne nogetsom-
helst. En tyk hvidlig, af Svovldunster lugtende Damp, der væsent-
ligt bestod af Vand, steg op fra det lydlose Dyb. Den sorte
og hemmelighedsfulde Afgrund med sine morke og fugtige Side-
vægge, langs hvilke de tunge Dampskyer ustandseligt bugtede sig op
mod det Frie, den dodlignende Taushed, der herstede i denne Holde,
og det chaotiske Virvar af mægtige, lunefuldt opdyngede Klippe- og
Lavablokke meddeelte den hele Scene et ubeskriveligt phantastifl og
højtideligt Præg".
Man kjender ialt 30 Udbrud af ZEtna, af hvilke dog kun de
ti ere komne fra det overste Krater. Udbrudene synes idethele at
gjentage sig med et vist regelmæssigt Mellemrum af Tid, idet de
nemlig oftere ere vendte tilbage efter en Periode af hundrede Aar.
Der fandt saaledes Udbrud Sted 1183, 1285, 1381, 1682 og
1781, endvidere i Aaret 56 for Christi Fodsel, 1444, 1643, 1744,
1844. Det meest bekjendte Udbrud, var det, der indtraf i Aaret
1669, da en mægtig Lavastrøm væltede sig nedad Bjerget og
efterat have odelagt Byeu Catauia udgjod sig i Havet, hvor den
størknede og dannede et anseeligt Forbjerg.
Vesuv er for Tiden den eneste virksomme Vulkan paa Eu-
ropas Fastland. Skjemdt yngre af Alder end Wtna tæller den
dog langt flere Udbrud end denne, og i det sidste Aarhundrede er
der i Gjennemsnit neppe engang hengaaet mere end ti Aar mellem
hver Paroxysme. De ældste romerske Forfattere nævne den slet ikke
eller omtale den ialtfald kun som en udslukt Vulkan. Efter Strabos
Beskrivelse var Vesuv paa hans Tid dyrket i hele sin Høide og paa