Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
Temperaturforholdene paa Jordkloden.
329
bedækkede med rigelige gule Svovlmasser, og en let Rog steg op
fra dens Bund. I en ringe Afstand fra denne Aabning og nær-
mere ved Klippevæggens Fod fandtes en anden mindre af 20 Fods
Gjenuemsnit, i hvilken jeg kunde see den glodende Lava trange sig
frem. Flammer stege ikke op fra disse Kratersvælg, og Lavaen
viste sig overhovedet kun som eu glodende Masse, der ganske liguede
smeltet Metal, naar det flyder ud af en Hoiovn. Den glodende
Lavamasse bølgede op og ned i de tre Aadninger, idet den vexelviis
steg og sank med regelmæssige Mellemrum. Det var aabenbart
Trykket af de fra Dybet kommende stærkt spændte Dampe, der
bevirkede denne forunderlige op- og nedadgaaende Bevægelse i
Kraterhullet. Hver Gang Lavaen steg opad, horte man forst en
ejendommelig Lyd, der nærmest lignede den Knistren, som opstaaer
i Smelteovnen, naar Blæsebælgen driver Luft ind i samme; en
hvidligfarvet Dampb^are boblede i samme Meblik op gjennem
Lavaen, der strax sank tilbage, naar Blæren var naaet op til
Overfladen og bristet. Den frembrydmde Damp rev sædvanlig
endeel rødglødende Slagger hent op i Veiret med sig og havde paa
denne Maade dannet en heel Vold af lose Lavnstykker i Omkredsen
af Krateret. Fra Tid til anden afbrødes imidlertid den vulkanske
Virksomhed i sin regelmæssige Gang af voldsommere Paroxysmer.
Dampstuen blev isaafald gjerne et Meblik stagende ubevægelig eller
sænkede sig endogsaa et Stykke ned, som om den igjen, vilde vende
tilbage til Krateret, fra Bunden af hvilket Lavaen paa samme Tid
steg høiere opad end nogensinde for for ligesom at komme den
imode paa Halvvejen. Kratervcrggene rystede da kjendeligt, Bjerget
bævede, og under en dump, tordenlignende Larm steg en uhyre
Dampblære op til Lavaens Overflade, hvor den sprang med et
bedøvende Knald og kastede en stor Mængde ildrode Lavaslagger
hent op i Veiret. Nogle af disse kastedes mere end 1200 Fod
tilveirs og beskreve, idet de gik over vore Aoveder, pragtfulde Ild-
huer paa Himlen. Strax efter et saadant stærkere Udbrud som
det herbeskrevne sank Lavaen gjerne igjen dybt ned i Kraterroret,
der nu viste sig som en mork og gabende Aabning, men kort efter
saae man da atter dens glodende Overflade hæve sig op fra Dybet
for paany at gjentage den samme Scene".