Jordkloden Efter Syndfloden
Physisk-geographiske Skildringer for dannede Læsere
Forfatter: Louis Figuier
År: 1869
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 507
UDK: 551.4
Emne: Efter den franske Originals tredie Oplag
Med en Mængde i Texten indtrykte Oplysende Billeder og Prospekter
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
430
Kilder, Floder og Soer.
ligste, til 200 Fod, som er den største Dybde i den iovrigt
temmelig grundede Eriess. I Huronsoen har Loddet paa et enkelt
Sted ikke engang naaet Bund i 1800 Fods Dybde. At Dybden
ingenlunde altid ftaaer i ligefremt Forhold til Størrelsen, kan
man blandt andet see i den mægtige Tsadso, der i Gjennemsnit
knn er 15 Fod dyb.
Medens der i Alperne, i de thibetanske Bjerge, kort i næsten
ethvert af Jordklodens betydeligere Hoilande.forekommer Soer, der
enten bestandig eller dog den største Deel af Aaret ere dækkede af
Jis, findes der derimod paa Ny-Zeeland en So med koghedt
Vand, Roto-Mahana kaldet, fra hvilken der stadig stiger tykke
Dampsoiler i Veiret. Vandet, der opfylder denne So, sprudler
frem af en stor Mæugde vulkanste Aabninger. Den storste af
Kilderne ligger omtreut 100 Fod hoiere end Soen og udgyder sig
i et aflangt Bassin af 240 Fods Omkreds, der er omgivet med
en regelmæssigt formet Judfatuing af skinnende hvide Stalaktiter,
som Vandet efterhaauden har afsat. Udenom delte Bassin ere de
øvrige varme Kilder, som have Aflob til Soen, grupperede i en
forskjellig Hoide. Hochstetter, der som Videnskabsmand tog Deel i
delt osterrigske Fregat Novaras Jordomsejling, tilbragte et Par
Dage paa en lille D, som ligger midt i denne mærkelige So.
Man horer bestandig Vandet syde og boble der og foler Jorden
ganske hed at træde paa. Stikker man et Ror ned i Sandet,
strømmer der strax en Straale af koghed Damp op deraf. I en
ringe Afstand fra Soen findes der flere smaa Bassiner fyldte
med fuldkommen klart og rent varmt Vand, der danne en Slags
naturlige Badekar og virkelig bleve benyttede som saadanne as flere
af Expeditionens Medlemmer.