Jorden Og Dens Naturforhold
En populær fremstilling af den fysiske geografi bearbejdet med særligt hensyn til danske forhold
Forfatter: F.C. Granzow
År: 1883
Forlag: P. G. Philipsens Forlag
Sted: Kjøbenhavn
Sider: 654
UDK: 551.4
Med 178 afbildninger og flere kort
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
Deres Oprindelse.
233
i Cisterner, for Kvæget i store vancltætte Gruber (Hiilser). Naar
det en rum Tid ikke har regnet, have Bønderne ingen anden
Udvej end med stor Møje og Bekostning at slæbe Vand op fra
Dalen i Nabolaget. Nedbøren synker strax gjennem Kalkfløtsens
talløse Revner og Spring ned til Bjærgmassernes faste Grund og
fremtræde i Dalene ved Bjærgvæggeues Fod som mægtige Kilder.
Naar man dog hist og lier paa Højsletten finder Brønde, og det
selv i betydelig Højde, maa Aarsagen hertil søges i tykke, fast-
sluttede Underlag af Lerjord, som hindre Vandets Gjennemsivning
og Afløb. Lignende Forhold træffer man paa den Bjærgaas, man
kommer over paa Vejen fra Paderborn til Cassel. Paa hele denne
Ryg finder man næsten slet ingen eller kun meget sparsomt
flydende Kilder, der sandsynligvis skyldes vandtætte Lag i Kridt-
mergelen. I tre Landsbyer, de saakaldte tørre Landsbyer, som
ligge paa denne Aas, findes kun en eneste, 80 Fod dyb Brønd, der
utvivlsomt skyldes et sligt vandtæt Lag; men en Tørke udtørrer
ogsaa let denne Brønd. Det er denne næsten fuldstændige Vand-
mangel, som de tre Landsbyer have at takke for deres Tilnavn.
Denne Jordbundens Evne til at sluge store Vandmasser be-
nyttes undertiden til at fjærne samme. Saaledes beretter Arago,
at Sletten Paluns ved Marseille tidligere var et vidtstrakt Sump-
omraade; men Kong René lod anlægge et stort Antal Huller eller
Skaktbrønde, paa Provencalsk kaldede embugs (Tragte). Disse
Huller bortføre endnu den Dag i Dag de Vandmasser, som ellers
vilde unddrage hele Omegnen for Kulturen; man forsikrer, at det
Vand, som siuges af disse „embugs“, efter et underjordisk Løb
danne de oven nævnte Springkilder i Port Miou, i Nærheden af
Cassis.
Floden Orbe i Jurabjærgene, der kommer fra Søen les Rousses,
tilfører Søen Joux mere Vand, end der gaar bort fra samme ved
Fordampning; men dog bevarer samme Sø sit Vandspejl næsten
uforandret, skjønt den ikke har noget Afløb. „Aarsagen hertil44,
siger Saussure. „maa søges i, at Naturen har beredt dens Vande
underjordiske Veje, hvori de styrte sig og forsvinde. Da det for
Dalens Beboere er af største Vigtighed, at disse naturlige Afløb
bevares, eftersom deres opdyrkede Land og Boliger øllers snart
vilde staa under Vand, vedligeholde de dem med største Omhygge-
lighed og aabne selv nye Afløb, saa snart de mærke, at Vandet