Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
FUGLEBJÆRGE.
203
de en Rigdomskilde for de omboende. Det er bekendt nok, hvorledes de udbyttes, hvor-
ledes de plyndres for Æg og Unger selv med Livsfare for Plyndrerne, der f. Eks. paa
Færøerne og St. Kilda ofte maa lade sig hejse ned fra Klippens 1 op ved svajende Tove.
Skønt Alkefuglene kun lægger eet Æg ad Gangen og saaledes ikke kan siges at for-
mere sig stærkt, er de dog til Stede i næsten utroligt Antal; det er ikke overdrevent,
naar de, der samles paa visse af Ynglestederne, beregnes i Hundredtusinder og Mil-
lioner. C oli et anslaar saaledes Antallet af Tatteratter, der yngler paa Sværholtkhibben
tæt Østen for Nordkap til flere
Millioner, og paa Øen St. Kilda
dræbes alene af Lunder aarlig c.
90.000. Et Utal af Æg trædes i
Stykker eller triller ned ad Klip-
pen, Masser af Unger dør i Reden
af forskellige Grunde, andre af
dem omkommer i det kritiske
Øjeblik,' da de skal styrte sig i
Havet stolende paa de aldrig prø-
vede Vinger, der mangen Gang
ikke bærer dem langt nok ud, men
lader dem falde ned og knuses
mod Stenene ved Bjærgets Fod.
Jackson fortæller for øvrigt,
hvorledes han har set gamle
Fugle opmuntre og hjælpe de
unge paa deres første Luftsejlads
fra Klippe til Hav; 3—4 i Tal
fulgte de dem paa Vej, ofte hol-
dende dem med Næbbet i Hale-
fjerene, for at Farten ikke skulde
blive for stærk. Den fuldstændige
og uforstyrrede Sikkerhed, Dy-
rene glæder sig ved paa alle de
Rugepladser, der ligger længere
mod Nord, end Mennesker er
naaede, eller er utilgængelige for
disse, bøder dog paa alle Tab, ogsaa. paa dem, Arterne lider ved forfølgelser paa Vinter-
opholdsstederne, og Aarhundreder igennem vil Polarhavene endnu myldre med Fugle,
hvis Skarer om Vinteren vil bidrage til at bringe Liv ogsaa i sydligere Farvande.
Medens i alt Fald een Side af Fuglelivet former sig saa rigt i Høj norden, mangler
dette ganske alt, hvad der hedder Krybdyr og Padder. Ingen Firben viruser om mellem
Dalenes Krat og Urter, ingen Slanger gemmer deres skællede Kroppe mellem Pjældskraa-
ningernes nedrasede Sten. Ikke en Salamander, ja næppe en Frø (n. Frosk) ellei Tudse
(11. Padde) er at finde nogetsteds Norden for Polarkredsen.
De ferske Vande huser ikke mange Fisk, kun Foreller holder sig hele Aaret rundt
24*
Fig. 117. En Rugeplads for Tejster.