Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
36
VOR KLODES DYR.
Øjnene. I de almindelige Gedehamse (n. Hvepse) og Humlebier har vi velbekendte Eks-
empler paa denne Farvesammenstilling; men ogsaa paa dette Omraade maa vi gaa til Tro-
perne for at finde de mest slaaende Eksempler. Særlig bekendte er tre Sommerfuglefamilier,
der fortrinsvis har hjemme i Sydamerika, Ostindien og Afrika, nemlig Heliconidæ, Danaidæ
og Acræidæ. Til disse Familier hører nogle af Tropernes skønneste Sommerfugle, hvis straa-
lende Farvepragt og langsomme, mageligt vuggen de Flugt paa brede Vingefang tilstrække-
ligt viser, at de maa besidde en eller anden Egenskab, der gør dem trygge over for Fuglene.
Heller ikke medens de hviler med sammenklappede Vinger, skjules deres Farvepragt; thi
i Modsætning til andre Dagsommerfugle er deres Vingers Underside omtrent lige saa stærkt
farvet som Oversiden; og som for ret at stille sig til Skue sætter de sig gerne til Hvile
paa de mest iøjnefaldende Steder og gemmer sig ikke som saa mange Sommerfugle under
Løvet. Kort sagt, i alle Henseender synes de prisgivne som et let Bytte for Fjenden. Og
dog er de saavel ved deres Artsrigdom som ved Individernes Mængde nogle af Tropernes
mest almindelige Sommerfugle, som man genser alle Vegne. — Forklaringen er den, at
de alle besidder ildelugtende Vædsker. Klemmer man en af dem ihjel mellem Fingrene,
farves disse gule og kommer til at lugte saa stærkt, at man maa vadske dem adskillige
Gange, inden Stanken fortager sig. At de insektædende Dyr føler stærkt Ubehag ved
denne Stank eller maaske ligefrem ikke kan taale de skarpe Vædsker fremgaar af mange
Iagttagelser. Belt forsøgte ofte at give sin tamme Abe en Heliconide; men skønt Dyret
ellers med stor Fornøjelse slugte de Sommerfugle, han rakte det, tog det nok, velopdra-
gent som det var, imod Sommerfuglen, men trillede den med Fingrene sammen til en
Kugle og smed den bort! Den lod sig aldrig bevæge til at spise nogen Art af Familien
Heliconidæ. Paa samme Maade bar det sig i øvrigt ad over for forskellige andre særlig stærkt
straalende Insekter, bl. a. de prægtige »Ildfluer«, hvis Lys maaske netop er at tyde som
en Lanterne, der agerer »Stoppesignal« for den mulige Forfølger!
De fleste Forsøg over iøjnefaldende Farvers Betydning som Advarselstegn er gjorte
med Larver af Sommerfugle. Det var Wallace eller maaske, om end indirekte, rettere
Darwin, der gav Stødet dertil. I 1866, medens Darwin var optagen af Udarbejdelsen af
sin Parringsvalgteori, der gaar ud paa at forklare mange Farvetegningers Eksistens som
Resultat af en kønslig Udvælgelse, bragte Sommerfuglelarvernes ofte saa straalende Farver
ham i Forlegenhed; thi her kunde der jo ikke være Tale om noget Parringsvalg. Han
raadspurgte da Wallace, som paa sine Troperejser havde gjort saa mange Opdagelser an-
gaaende Sommerfuglenes Advarselsfarver, og Wallace udtalte som sin Formodning, at vi
her vistnok havde et tilsvarende Eksempel, at disse iøjnefaldende Larver rimeligvis var
uspiselige, og at deres grelle Farver og hele Stillen sig til Skue havde den Betydning at
gøre det muligt for deres eventuelle Fjender ved første Blik at kende dem fra de spiselige
Arter og saaledes lade dem uberørte. Der var dengang ikke an stillet et eneste Forsøg
paa dette Omraade; men efter at Wallace havde fremsat Problemet i Entomologisk Sel-
skab i London, begyndte forskellige at eksperimentere dermed ved at fodre Fugle eller
andre insektædende Dyr, som de holdt i Fangenskab, med en Mængde forskellige Slags
Sommerfuglelarver.
Den første Eksperimentator (Jenner Weir) havde i Fangenskab ti forskellige Arter
Smaafugle, som graadigt slugte alle de Larver, der havde grønne eller brune Beskyttelses-
farver eller lignede Kviste; men derimod rørte de ikke de stærkt brogede Larver, selv om