Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
BEKKASINERNE.
649
paa, bliver den flygtigere. Den er let at kende under Opflugten, thi dels udstøder den altid
et eller flere Skrig, dels kaster den sig nogle Gange i Siksak fra Side til Side, inden den
flyver lige ud, og endelig er der ganske anderledes Fart i den end i Tredækkeren. Des-
uden gaar den ofte højt til Vejrs og kaster sig langt borte. I Størrelse og Form ligner den
Tredækkeren, men den er dog mørkere paa Oversiden, og Undersiden er fra Bagbryst til
Gump ensfarvet hvidgraa uden Pletter.
Den dobbelte Bekkasin kan ogsaa træftes langs
Fjordbredder, hvor der er Partier med lav Siv vækst
og med meget opskyllet, raadnende Tang eller Mud-
derbund. Her ligger der ofte i Træktiden ved Lavvande
hele Flokke, som dog holder meget daarligt, idet i
Reglen alle følger efter, naar blot een flyver op med
sit bekendte Skrig. Længere ud paa Efteraaret ligger
den ogsaa i Roe- og Kartoffelmarker, især
i fugtigt Vejr, og man kan da tillige finde
den spredt rundt om i Grøfter og ved
Mergelgrave, hvor den ellers ikke har
Tilhold.
Forskellig i mange Henseender fra de
to omtalte Arter er den enkelte Bek-
kasin, n. den halvenkelte Bekkasin (G.
gallinula), en lille nydelig Fugl paa Lær-
kens Størrelse med de almindelige Bek-
kasinfarver og hvidlig Bug. Den yngler
talrigt i Nordrusland og Vestsibirien og
er ligeledes truffen rugende i Sverrig,
men ikke i Norge og Danmark. Den be-
søger os paa Trækket i April og i Sep-
tember til November men er langt fra saa
almindelig som den dobbelte. Den kan
være saa fed og ugidelig, at den næsten
ikke er til at faa paa Vingerne, men til
andre Tider flyver den villigt op og paa
længere Afstand. Aldrig giver den Lyd
fra sig ved Opflyvningen, og dens Flugt
er ejendommelig flagrende; oftest kaster deri sig kun en Snes Metei ellei to fra Stedet,
hvor den blev rejst. Den er, ligesom de andre Bekkasiner, en Fugl med udpræget natlig
Levevis, der sjældent, saalænge den er uforstyrret, er i Bevægelse om Dagen.
Nnar 111a 11 en Sommerdag spadserer eller jager i et Kær, vil en af de føiste 1 ugle, man
bliver opmærksom paa, rimeligvis være Rødbenen, 11. den rødbenede Snæppe ellei Graa-
kjæld (Totanus calidris), der er omtrent paa Brokfuglens Størrelse og hører til Klire-
slægten. Den har nemlig i Yngletiden den Vane at omflyve rastløs, men 1 Reglen ret højt
hver den, Menneske eller Dyr, som nærmer sig dens Æg eller Unger, alt mens den udstø-
der sine skringrende Skrig, der hurtigt alarmerer andre, mindre paapassende Sumpfugle.
Vor Klodes Dyr.
Pig. 394.Dobbelt Bekkasin.