Vor Klodes Dyr 1
Forfatter: W. DREYER, J.O. BØVING-PETERSEN
År: 1903
Forlag: DET NORDISKE FORLAG ERNST BOJESEN
Sted: KØBENHAVN
Sider: 720
UDK: 5919
FØRSTE BIND
INDLEDNING
DE ARKTISKE DYR
DE PALÆARKTISKE DYR
Søgning i bogen
Den bedste måde at søge i bogen er ved at downloade PDF'en og søge i den.
Derved får du fremhævet ordene visuelt direkte på billedet af siden.
Digitaliseret bog
Bogens tekst er maskinlæst, så der kan være en del fejl og mangler.
678
DE PALÆARKTISKE DYR.
Hannerne, thi i saa Fald vilde saadanne vel fæstne sig og Hannernes nuværende Variabi-
litet ophøre. Man fristes næsten til at anse Legene for at være i deres Oprindelse Udslag
af Hannernes stærke Ophidselse i Parringstiden uden dybere Betydning.
Det turde i det hele være, at man, hvad Spørgsmaalene om Parringsdragter, Parrings-
lege o. 1. angaar, maaske ikke har lagt tilstrækkelig Vægt paa rent fysiske Forhold. Han-
nernes stærke Ophidselse, og de er vistnok i Reglen langt stærkere seksuelt paavirkede
end Hunnerne, maa gribe dybt ind i hele deres Organisation: Nervepirringen, det paa-
skyndede Blodomløb, Blodtilstrøm-
ningen til enkelte Legemsdele, maa-
ske forhøjet Blodtemperatur og an-
dre lidet kendte Faktorer kan nok
tænkes at fremkalde forøget Vækst
af visse Dele, forstærket Pigment-
dannelse og dermed større Farve-
intensitet i Hud, Haar, Fjer o. s. v.
Parringsophidselsen kan ogsaa tæn-
kes at give sig Udslag i forøget Be-
vægelsestrang, Lyst til Kampe eller
voldsomme Lege o.l., uden at hver-
ken det ene eller det andet har no-
gen videregaaende Betydning. Dog
skal det ikke betvivles, at baade
Kampen for Tilværelsen og Par-
ringsvalg fra Hunnernes Side i
mange Tilfælde kan have spillet en
betydelig Rolle til at fæstne, for-
øge og lede ind paa bestemte Veje
det ved Parringsophidselsen grund-
lagte.
Hvad Brushønsenes øvrige Liv
angaar, er der ikke meget at sige
om det. De holder mest til i store
Strandkær, hvor Hunnerne sidst i
Maj lægger deres 4 grønlige, brun-
Fig. 417. Klyde.
plettede Æg i Græsset uden synderligt Underlag, og hvor de søger Føde blandt alle Slags
Smaadyr. Tidligt paa Aaret, ofte allerede i Slutningen af Juli, forlader de Norden.
En af de mest paafaldende af alle Vadefugle, et Ideal ligefrem af en Vader, er Stylte-
løberen (Himantopus candidus), en langnæbbet, overordentlig høj- og tyndbenet Kavaler
med lille Legeme, men i Forhold til dette betydelig Højde (c. 40 Ctm.). Næb, Isse, Hal-
sens Overside, Forryg og Vinger er sorte, det øvrige hvidt paa Benene nær, der er lyse-
røde. Den har hjemme i Sydeuropa, Afrika og Mellemasien, men er nogle Gange set og
skudt i Danmark.
Af noget lignende Bygning og Størrelse, men ikke slet saa højbenet, er Klyden
(Recurvirostra avocetta), der er hvid paa nær Issen, en Del af Baghalsen og Vingerne, som